MONIKA JAKUBECZOVÁ

Život s anjelmi

Text © 2015 by Monika Jakubeczová

Cover design © 2015 by Juraj Šramko

Slovak edition © 2015 by Ikar

Redigovala Zuzana Púčeková. Korigovala Hana Brunovská. Obálku navrhol Juraj Šramko.

Technická redaktorka Helena Oleňová.

Vydalo vydavateľstvo Ikar, a. s., Bratislava v roku 2015 ako svoju 834. publikáciu v elektronickej podobe.

Prvé vydanie.

Sadzba a zalomenie do strán PRO 2, a. s., Bratislava.

ISBN 978-80-551-4658-4

Ja:

Bože, stojím pri tvojich nohách.

Som prázdna studňa,

naplň ma svojou láskou a všetkým,

čo potrebujem.

On:

Nepotrebuješ nič iné.

Vtedy si naozaj čistý prameň,

ak v tebe je len láska.

AKO ČÍTAŤ KNIHU, ABY VÁM DALA ČO NAJVIAC?

Aj keď sa jednotlivé kapitoly zameriavajú len na určitú tému, odporúčam čítať knihu v uvedenom poradí. Odpovede na niektoré otázky neobsahujú podrobné vysvetlenie, ak je téma už opísaná v predošlých častiach. Preto úplné pochopenie komplexného odkazu získate postupným čítaním od začiatku do konca.

1. ČASŤ

Život s anjelmi

Anjeli v našich životoch

Veľká kongresová sála bola plná. Vládlo ticho. Účastníci akcie sa počas hlbokej meditácie snažili spojiť so svojím strážnym anjelom. Na začiatku som všetkých zaviedla na lúku alebo iné bezpečné miesto, ktoré si sami v duchu vytvorili. Čakal ich tam strážny anjel. Potom som stíchla, aby som každému účastníkovi poskytla čas na komunikáciu a prijatie osobného darčeka od vlastného strážneho anjela. Vnímala som vibrácie všetkých anjelov, čo sa od začiatku stretnutia zdržiavali v miestnosti. Niektorí mali možnosť prvýkrát komunikovať so svojím zverencom tak, že sa duša ich človeka koncentrovala len na nich. Bolo nás veľa, nebolo možné počuť všetkých anjelov naraz, nezostal na to ani čas. Zrazu, keď som prerušila ticho a vyzvala účastníkov, aby sa pomaly so svojím anjelom rozlúčili, lebo budeme končiť, jedna z duchovných bytostí sa prejavila obrovskou silou. Jej energia potlačila všetky ostatné a doľahla na mňa tak, že som do mikrofónu začala nečakane plakať. Ten pocit dôverne poznám, občas sa mi to stáva pri odovzdávaní odkazov od anjelov pri individuálnych stretnutiach. Vtedy akoby energia anjela pretekala cezo mňa a ja cítim všetky jeho emócie. Áno, niekedy sa smejem, prežívam šťastie, no občas sa nečakane rozvzlykám. Ako teraz.

„Je tu niekto,“ povedala som pridusene, lebo som prehĺtala slzy, „v tejto miestnosti je istá osoba, jej strážny anjel ju úpenlivo prosí, aby sa už nebránila jeho pomoci.“ Plakala som ako malé dieťa, miešali sa vo mne nielen emócie anjela, ale aj energia ostatných ľudí v sále. Bola som ako nádoba s bublajúcou vodou a už som nedokázala ovládať smútok, čo sa na mňa valil. Vybuchla som do hlasného plaču a vzlykajúc som koktala slová, ktoré sa mi zjavovali v mysli.

„Prosím, prosím, uver mi! Tak veľmi ti chcem pomôcť, no ty medzi nás staviaš múr. Som tu pre teba, som pripravený pomôcť ti, ale zostávaš za stenou, cez ktorú sa k tebe nedostanem. Prosím, veľmi pekne ťa prosím, ver mi! Som tu. Stále som s tebou, len mi dovoľ pomôcť ti!“ Energia smútku a bezradnosti pomaly odtiekla, upokojila som sa a účastníkov vyviedla z meditácie.

„Neviem, o koho konkrétne ide,“ povedala som im už v bdelom stave. „To mi neukázali, no tá osoba by sa mala spoznať. Váš anjel veľmi prosí, tak veľmi chce, aby ste uverili, že stojí pri vás a má tú moc pomôcť vám! Vy však to pre pochybnosti či skepsu nedovolíte. Aj keď ste tu, na anjelskom meditačnom dni, v hĺbke duše neveríte, že si zaslúžite pomoc. Trpíte a nechápete, prečo musíte prežívať takú bolesť. Anjel vám odkazuje, aby ste ho prestali ignorovať a začali s ním komunikovať. Ak poprosíte a uveríte, že duchovný svet vás podporuje, zbúrate hrubú stenu, čo vás delí od ich pomoci.“

Počas prestávky som s prekvapením zistila, že sa mi ozvalo zopár žien, presvedčených, že som hovorila o nich. No neboli to ony. Išlo o úplne inú dámu, napokon sme ju s kamarátkami identifikovali. Prišli za mnou cez prestávku hneď, ako som zostala sama. Prvá, volajme ju Magda, mi povedala, že presne vie, o koho ide, anjeli jej ju ukázali. Mala rovnaké pocity, aké som pri meditácii opisovala.

„Aj ja viem, o koho konkrétne ide,“ prehovorila druhá kamarátka, Bela. „Od rána kľačí vedľa nej a tak silno narieka, že sa mi nedá meditovať.“

„Asi by sa potrebovala s niekým porozprávať,“ uvažovala nahlas Magda.

„Ktovie, či vôbec vie, že si hovorila o nej,“ poznamenala skepticky Bela. „Je veľmi odmietavá. Pozrite, sedí s prekríženými rukami a nohami, prišla posledná a vyzerá, ako by chcela každú chvíľu utiecť.“

„Mám za ňou ísť?“ pozrela na mňa spýtavo Magda.

„Pozrite sa, dievčatá,“ ozvala som sa po chvíli. „Ja som svoju úlohu splnila. Keby som mala ísť za ňou osobne, povedali by mi to. No keď ju identifikovali vám, potom to nie je náhoda. Navrhujem, aby ste sa pri ďalšej meditácii spýtali anjelov, či sa jej máte prihovoriť aj bez jej požiadania. Takto to bude najlepšie,“ usúdila som. Naučila som sa neradiť a neriešiť stav ľudí bez toho, aby sa ma na to nespýtali či sami nepožiadali o pomoc. Odkedy komunikujem s anjelmi, silnie moja schopnosť vycítiť energie iných ľudí a dokážem rozpoznať, v akom sú duševnom rozpoložení. To však neznamená, že každému mám vysvetľovať, čo má so sebou robiť, aby sa dostal do rovnovážneho stavu. Aj v tomto prípade som pochopila, že moja úloha spočívala v odovzdaní odkazu pred všetkými prítomnými, čím som pomohla (respektíve anjeli pomohli) viacerým účastníkom zamyslieť sa nad svojím postojom k duchovným bytostiam. Neplatí totiž pravidlo, že každý, kto navštevuje spirituálne stretnutia, semináre, kurzy a vorkšopy, chápe a žije podľa kozmických zákonov. Mojou úlohou nie je hodnotiť a súdiť, ale odovzdávať odkazy. A každý s danou informáciou naloží tak, ako sám uzná za vhodné.

Meditačný deň sa skončil výborne. Magda s Belou dostali povolenie porozprávať sa s dotyčnou dámou a podľa nich jej to pomohlo. Magda ju dokonca trochu aj liečila, Bele sa zdôverila s duševnými problémami. Keď som zistila, o koho ide, spomenula som si na našu e-mailovú komunikáciu. Hoci sa pani X prihlásila na akciu s časovým predstihom, neuhradila účastnícky poplatok ako ostatní. Keď som sa jej ozvala, odpísala mi, že ešte nie je isté, či príde, ale rada by. Pár dní pred meditačným dňom som sa s ňou spojila telefonicky. Vraj stále nevie, či sa do hlavného mesta, kde sa akcia konala, dostane. Napokon prišla, aj keď ako jediná meškala. S Belou sme sa neskôr rozprávali o tom, čo sa nám vlastne odohralo pred očami. Bol to silný boj medzi Svetlom a Tmou. Temné sily jej dodávali energiu nedôverčivosti, čiže sa naďalej utápala vo svojej bolesti, no svetelné bytosti ju posúvali na stretnutie s veľmi veľkou prevahou Svetla, čím sa k nej ľahšie mohli dostať a ubezpečiť ju, že je hodna lásky. Ten deň bol výnimočný, spoločne sme vykonali veľmi veľa nielen pre zúčastnených ľudí, ktorí boli účastníkmi, ale aj pre duše v ich okolí a pre matku Zem. Mám radosť z každej takejto akcie a je mi cťou byť súčasťou takýchto svetelných prác.

Môj život sa radikálne zmenil po roku 2010. Materialisticky založenú ženu, ktorá viedla štyri podnikania naraz, zrazu oslovili anjeli a v priebehu roka jej zmenili život. Takto sa vidím, keď sa zahľadím do minulosti. Nerobím to často, vlastne to spomínam, len ak sa niekto spýta, odkedy som v spojení s anjelmi. Na popud anjelov som o tom napísala celú knihu (Prebudili ma anjeli). Môj život plynul ďalej a anjeli sa stali jeho neoddeliteľnou súčasťou. Nemusím vždy meditovať, aby som ich počula, vnímam ich svojím jasnomyslením čoraz intenzívnejšie. K meditácii sa uchyľujem, ak hľadám konkrétnu odpoveď. Ako to bolo v prípade môjho bytu.

Po rozvode som sa presťahovala do prenajatého trojizbového bytu a so synom sme tam bývali rok. Medzitým som dlhé mesiace hľadala ideálny byt, ktorý som chcela kúpiť. Mala som jasnú predstavu, aký by mal byť, dokonca rozloženie izieb som si nakreslila na veľký papier a vlastnosti spísala do zošita. Po polroku intenzívneho hľadania som svoj vysnívaný byt našla. Keď som sa presťahovala a robila poriadok medzi papiermi, zistila som, že poloha izieb je rovnaká, ako som si ju nakreslila, len zrkadlovo otočená, a z vlastností, ktoré som zoradila podľa priority, boli všetky, okrem troch nepodstatných, splnené. Po istom čase spokojného nažívania vo vysnívanom byte sa mi videlo, že po odchode syna na vysokú školu mi bude veľký, a intenzívne som sa zahrávala s myšlienkou, že by som ho mala vymeniť za menší. Napokon som zavolala mojej realitnej maklérke.

„Žanetka, uvažujem, že by som byt vymenila za menší. Ak by si vedela o niečom, mysli, prosím, na mňa.“

„Mimochodom, ten byt, kde ste bývali predtým, je na predaj, nemáš záujem?“ Spýtala sa ma nečakane, len čo sa prebrala z prekvapenia.

„Vážne? To je paráda! Samozrejme, že mám záujem! Už len nájsť kupca na môj byt,“ konštatovala som. Kamarátka zavolala na druhý deň.

„Neuveríš, ale dnes sa mi ozval jeden manželský pár, má záujem o presne také bývanie, ako máš ty. Môžeme prísť poobede?“

Prišli, pozreli a boli nadšení.

„Páči sa nám a chceme ho kúpiť. Platíme v hotovosti,“ rozhodli sa hneď pri prvej návšteve.

„Prečo ho chcete predať?“ zaujímala sa manželka.

„Nuž, toto je otázka, ktorú sama neviem presne zodpovedať. A tuším, že ak nad ňou budem dlho rozmýšľať, ustúpim od ponuky, lebo je tu všetko, čo som si vysnívala, a neviem o nijakých negatívach,“ priznala som sa so slzami v očiach. Uvedomovala som si, že sa chystám spraviť bláznivú vec. Napriek tomu sme sa dohodli, ale požiadala som ich, aby ešte trochu počkali. „Teraz bývam veľmi často mimo domu, chodím na besedy s čitateľmi, a onedlho budú Vianoce. V zime by som sa nerada sťahovala, tak ak by vám to neprekážalo, dohodnime sa na marec. Vyhovuje vám to aj takto?“

Manželia prikývli a nasledujúce týždne sme boli v kontakte. Zamilovali sa do bytu, a tak sa ešte dvakrát prišli uistiť, že ho neponúkam inému.

Pamätám si tú chvíľu. Sedela som na gauči, bol predvianočný čas a ja som si položila otázku, čo to, preboha, robím. Prečo chcem tento byt predať? Počkala som asi týždeň, aby som si bola istá svojimi pocitmi, a potom som kamarátke zavolala.

„Žanetka, neviem ti to celé vysvetliť, ale rozhodla som sa, že ten byt predsa len nepredám. Môžeš, prosím, zavolať tým manželom, že som si to rozmyslela?“

„Prepáč, že som ti nezavolala skôr,“ začala sa ospravedlňovať, „no mala som veľa práce. Pred pár dňami mi oznámili, že kúpili rodinný dom, a tak už o tvoj byt nemajú záujem.“

Zostala som v šoku. Toto bolo príliš okaté, príliš nereálne. Aj rozprávky majú komplikovanejší priebeh. Naozaj som bola dezorientovaná, ako sa to celé stalo. Nastal čas spýtať sa anjelov.

„Drahí moji anjeli,“ prihovorila som sa im počas meditácie. „Čo to znamená? Celá tá vec s bytom? Nerozumiem tomu. Najprv som chcela predať vysnívaný byt, ktorý mám vďaka vám. Potom ste mi na počkanie vybavili vážnych záujemcov o súčasný byt a lákavé nové bývanie. A teraz, keď som si to celé rozmyslela, zase sa stal zázrak. Vysvetlite mi to, prosím, lebo tomu celému nerozumiem. Mám byt predať, alebo nie? Ak nie, tak prečo som mala tým procesom prejsť? Čo som sa z tohto mala naučiť?“

Odpoveď nedala na seba dlho čakať. Vnímala som až rodičovsky karhajúci, ale veľmi nežný a láskyplný hlas anjelov.

„Bola to škola, poučenie. Dôkaz, že sme s tebou a pomáhame ti. Nikdy sa nemusíš stresovať, či máš dostatok (hocičoho). Nemusíš sa báť ničoho, lebo čo si zmyslíš, to dostaneš. Chcela si predať byt, poslali sme ti vážnych záujemcov. Rozhodla si sa ponechať si ho, a tvoja prosba bola okamžite zhmotnená. Neexistuje nič, čo by si nedokázala dosiahnuť. Zostaň pevná vo svojej viere a zakaždým, keď sa objaví náznak pochybností, spomeň si na túto skúsenosť. Si milovaná a pomáhame ti.“

Nuž, asi takto vyzerá (môj) život s anjelmi. Občas ma pokarhajú alebo mi udelia rodičovskú lekciu, no vždy veľmi láskavo. Stáva sa to však výnimočne, len ak si dovolím na malú chvíľu vypadnúť zo svojej harmónie.

Väčšinu času prežívam pocit dokonalého šťastia. Najkrajšie chvíle pre moju dušu – okrem času s mojimi blízkymi – nastávajú, keď odovzdávam odkazy anjelov záujemcom alebo ich prevádzam terapiou. Vtedy ma anjelská energia prečistí a uvedie do neopísateľného, absolútne povznášajúceho stavu.

Úprimne ma tešia listy a príbehy čitateľov, ktorí ma poctia svojou dôverou. Z ich ohlasov zisťujem, že veľmi veľa ľudí prechádza či prešlo podobnou cestou ako ja. Nie každý má však vedľa seba priateľa či partnera, s ktorým sa o tejto téme môže porozprávať. Rodia sa v nich otázky, na ktoré hľadajú odpovede. Pred časom mi anjeli začali doslovne diktovať ďalšiu knihu, no v jednej meditácii som dostala pokyn, aby som najskôr spísala ich odkazy vo forme odpovedí na časté otázky o spirituálnom svete. Tentoraz som ich počúvla bez odporu a výsledok leží pred vami...

Ako začať?

Ľudia, čo chodia na moju terapiu alebo na meditačné stretnutia, už sú na spirituálnej ceste. Často bojujú s tým, že v ich okolí nemajú nikoho, s kým by sa mohli o anjeloch a duchovnom svete rozprávať, prípadne majú obavu o tom hovoriť, lebo nevedia, ako by priatelia či rodina zareagovali. Možno sa boja výsmechu alebo si len strážia ten vzácny poklad, ktorý práve objavili vo svojom srdci: cestu k Bohu.

Veronika, ktorá žije striedavo v troch krajinách, sa ma raz spýtala:

„Monika, čo mám poradiť ľuďom vo svojom okolí, ak sa začínajú zaujímať o duchovný svet? Keď už veria v anjelov, ale chcú sa dozvedieť viac. Ako majú začať?“

Ktorou knihou začať? Presný návod neexistuje, každá kniha si svojho čitateľa nájde, najlepšie je však zrejme odporúčať tie, čo ste vy sami čítali na začiatku. Určite by som neponúkla ako prvú Prastaré tajomstvá kvetu života od Drunvala Melchizedeka, no jeho kniha Žiť v srdci je na začiatku duchovnej cesty zrozumiteľnejšia. Môže pomôcť aj predavač v kníhkupectve, hoci aj s tým mám zaujímajú skúsenosť. Na začiatku môjho prebudenia, keď som hľadala informácie a hltala knihu za knihou, absolvovala som kurz, kde mi lektorka odporučila knihu Zasvätenie od Elisabeth Haichovej.

„Tá kniha je úžasná, musíš si ju prečítať. Veľa vecí pochopíš,“ nadchýnala sa, a tak som okamžite volala známemu, ktorý mi obstarával knihy so spirituálnou tematikou.

„Kto ti túto knihu poradil?“ spýtal sa rázne. „Ešte nie si na ňu pripravená!“

To ma schladilo a zosmutnela som. Cítila som v kostiach, že tú knihu chcem, a to nie pre zákaz kamaráta, ale pre vnútornú potrebu získať informácie obsiahnuté v tejto knihe. Napokon som si ju kúpila v inom obchode a bola som s ňou veľmi spokojná. Obohatila ma už v tom čase, aj keď som ju odvtedy niekoľkokrát prečítala.

Týmto príbehom chcem povedať, že každý človek rastie svojím vlastným tempom. Je ideálne, ak prvým krokom je kniha o energiách a anjeloch, ľahké cvičenie na čistenie čakier či vytváranie energetického obalu. Anjeli každého strážia a usmerňujú, preto človeka aj tak nasmerujú na tú cestu, ktorou má kráčať. Ak napreduje príliš pomaly, dokážu ho postrčiť, naopak, ak je niekto netrpezlivý – ako som bola aj ja –, anjeli pritiahnu brzdu. Ako? Jednoducho sa príliv nových spirituálnych informácii zastaví. To je lepší prípad. Ak človek ignoruje znamenia alebo ich ešte nepozná, prichádza náročnejšia stopka. Nezvládnutie množstva informácií a nesprávna podpora skúsenejšieho duchovného človeka môže mať nepríjemné následky. Začiatočník si pootvára rôzne energetické brány a bez príslušnej ochrany sa k nemu môžu dostať aj také entity, aké pôvodne nechcel pritiahnuť. Naozaj nechcem nikoho strašiť, no toto upozornenie je dôležité. Anjeli vystríhajú pred nezodpovedným prístupom, lebo svet nie je len ružový a nebeský, ale treba sa naučiť rozlišovať, čo má pôvod v Zdroji, u Boha, a čo len nesie masku a tvrdí, že je božský. Preto je otázka Ako začať? veľmi dôležitá.

Čo odporučiť tým, čo sa chcú dozvedieť viac a viac?

Ako majú postupovať?

Na začiatok odporúčam prečítať knihy o anjeloch, energiách, čakrách a aure, pričom pochopia, že Stvoriteľ, Najvyšší, Zdroj, Svetlo a iné pomenovania opisujú tú istú energiu: Boha. Najvhodnejšia kniha si každého nájde. Treba si dopriať čas a ísť do veľkého kníhkupectva s dostatkom ezoterickej literatúry. Po štúdiu je vhodné absolvovať nejaké meditačné stretnutie, kurz reiki či Silvovu metódu ovládania mysle. Ak ide o príliš materiálne založeného človeka, je vhodné navštíviť kurz maľovania mandál, kreslenia pravou hemisférou, relaxovanie tancom či zoznámiť sa s princípmi feng-šuej. Každá kreatívna činnosť je nástroj na vyrovnávanie úrovne dvoch mozgových hemisfér. Praktický, logický človek so silnou ľavou hemisférou potrebuje posilniť tú pravú, ktorá zodpovedá za kreativitu a vnímanie vecí ako celku. Je to tiež pomôcka, ako sa viac otvoriť anjelom a duchovným informáciám.

Zo začiatku je dobré mať poruke človeka, ktorý zodpovie vynárajúce sa otázky, no dávajte si pozor, aby ste nepadli do pasce nejakému guru. Doba náboženských vodcov či avatarov sa skončila. V súčasnosti sa každý môže stať osvieteným, nikoho netreba slepo nasledovať. Preto na každom stretnutí hovorievam: Neverte mi. Overte si to! Všetko, o čom hovorím a píšem, mám prežité. Ak som si niečo prečítala alebo počula o technikách, vyskúšala som ich. Buď sa mi to zapáčilo, potom som s tým pracovala, alebo ma daný postup či technika neoslovili, a tak som sa im nevenovala. To však neznamená, že u niekoho iného to nemôže fungovať. Dobrým príkladom je duchovná škola, ktorú som vyše dvoch rokov navštevovala. Naučili sme sa rôzne liečebné techniky, naozaj kvalitné a funkčné, no zakaždým, ak predo mnou sedel chorý človek, technika išla nabok a nastúpili anjeli. Buď nápravu privodili oni, alebo ma viedli, ako to mám vykonať.

Rada by som upozornila ešte na jednu pascu, ktorá sa s pribúdajúcimi spirituálnymi informáciami môže objaviť. Keďže hľadajúci človek postupne získa veľa krásnych zážitkov, pocíti dotyk anjelov alebo priamo lúč božskej milosti, je ťažké vracať sa do reality.

„Ako sa venovať ezoterike a ostať pri tom nohami na zemi?“ spýtala sa ma Katka po tom, čo mi vyrozprávala príbeh istej dámy, ktorá podľa jej slov uletela a jej život nekotví v realite. Má finančné problémy, manžel ju opustil a ona sama sa vyčlenila zo spoločnosti.

Každý extrém je vybočenie z rovnováhy! Za najvhodnejšiu odpoveď pokladám učenie anjelov, ktoré som uviedla aj v knihe Prebudili ma anjeli:

Videla som dvojramennú hojdačku. Raz som sedela na jednom konci, raz na druhom. Chvíľu som bola hore, chvíľu dole. Hojdačka sa hýbala pomerne rýchlo a mne začínalo byť zle. Anjel stál bez pohnutia uprostred, kde sa tyč hojdačky spájala s nosníkom zakotveným v zemi.

„Ako sa cítiš na okraji?“ Otázka prichádzala zároveň s odpoveďou:

„Nie je dobre zotrvať v extrémnom stave na ktoromkoľvek póle. Príliš negatívne energie (depresia, smútok, zlosť, strach) na nás pôsobia rovnako disharmonicky ako extrémna radosť, nadšenie, zaslepená „pozemská“ láska (pozitívne energie). Treba sa snažiť vždy byť v centre, v jadre, uprostred. Ak sa totiž začnú veci okolo nás hýbať, ak sa póly vychýlia – či už nahor, alebo nadol –, zostaneme v pohode a pokoji, nedotknutí udalosťami. Bez zranenia, bez narušenia vlastnej energie. Okrem vlastnej záchrany predstavujeme pevný bod pre tých, čo to zatiaľ nedokážu.

Poznámka: Toto učenie je veľmi jasné, hoci možno pre niekoho ťažko realizovateľné. Nájsť svoj stred a zostať v ňom si vyžaduje cvik. Najlepší tréning je snažiť sa zachovať si bdelosť a žiť tu a teraz, pre tento okamih.

Druhá vec, ktorú si treba uvedomiť, je, že žijeme na Zemi, na planéte, kde sme ukotvení v hmote. Prišli sme sem preto, aby sme dokázali duchovne žiť v matérii. Čiže ak niekto žije len duchovne a odmieta peniaze, je to rovnako disharmonické ako život naplnený len honbou za mamonom.

Ako teda zvládnuť život, aby bol naplnený blahobytom? Meditáciou a s láskou v srdci sa zvyšuje vedomie, čím prichádza pochopenie. Čistenie čakier a meditačné cvičenia človeku pomôžu zvyšovať vibrácie, a tak sa postupne dostať do stavu, keď jasne dokáže odlíšiť, kde má stred a čo je vybočenie z harmonického stavu.

Len to, čo poznáme, čo vieme pomenovať, vieme aj riešiť. Aj preto je sústavné učenie sa dôležité pre duchovný rast.

Anjeli alebo Boh?

Na besede v istom malom mestečku som si všimla medzi obecenstvom veľa študentov. Asi ich sem povinne poslali zo školy, hovorila som si, no neskôr vysvitlo, že to nebola pravda. Boli to študenti cirkevnej školy a so záujmom mi kládli rôzne otázky. Jednu z nich si presne pamätám, lebo som si uvedomila, že moje slová môže niekto nesprávne pochopiť.

„Prečo staviate anjelov nad Boha?“

Otázke som nerozumela, tak mi to mladá študentka vysvetlila.

„Stále hovoríte len o anjeloch. Modlíte sa k nim, rozprávate sa s nimi. Prečo ignorujete Boha? Sú pre vás anjeli viac ako Boh?“

Pred rokom 2010 som bola na slovo Boh doslovne alergická. Prevracala som oči a hľadala som únik z rozhovorov, kde sa Boh začal spomínať. Prekážali mi náboženskí fanatici – takto som totiž označovala všetkých, čo sa prihovárali Bohu či citovali Bibliu. Bol to pre mňa vzdialený a nereálny svet, ktorý som ani netúžila spoznať.

Po tom, čo mi anjeli nečakane vstúpili do života a postupne som sa prostredníctvom meditácie a rôznych zážitkov dotkla božskej energie, pochopila som, že Boh pre mnohých znamená len slovo, ktorého význam nepoznajú, lebo ho nezažili. Kto sa totiž aspoň raz vedome stretol s Bohom, hovorí a koná tak, že sa to dá poznať. Oči takého človeka žiaria inak, slová majú inú váhu a jeho objatie lieči. A keďže slovo Boh zrazu pre mňa nadobudlo iný rozmer, nechcela som ho používať často, lebo keď o ňom rozprávam, nehovorím o tom Bohu, akého poznajú milióny ľudí z náboženských kázní, ale o Stvoriteľovi, Zdroji všetkého, ktorého som spoznala prostredníctvom anjelov.

Je pravda, že od tej besedy hovorím na verejných stretnutiach aj o Bohu, aj o anjeloch, ale dôležité je pochopiť, že ak sa prihovárame anjelom, je to to isté, ako keď sa modlíme k Bohu. Prečo?

Anjelov Boh stvoril – okrem iného – ako kontaktný článok medzi ľuďmi a Zdrojom. Naše myšlienky a slová modlitby sú energia, ktorú anjeli cez dimenzie prenášajú – k Bohu. Je to veľmi zjednodušený opis, no postačuje, aby sme pochopili funkciu anjelov. Doslova sú to poslovia, ktorí prinášajú božské kódy ľuďom, ale aj odnášajú naše prosby k Stvoriteľovi.

Je veľmi dôležité pochopiť, že ak sa modlíme k anjelom, neurážame tým Boha! Len využívame komunikačný kanál, ktorý vytvoril. Pre tých, čo zatiaľ nemajú vlastné zážitky a chcú mať istotu, že ich prosba dorazí k Najvyššiemu, odporúčam začať modlitbu takto:

Pane Bože a drahí moji anjeli...

Alebo:

Pane Bože, prosím, dovoľ svojim anjelom pomôcť mi v tejto situácii… a opíšte konkrétnu udalosť.

„Monika, ja verím v Boha, ale chcem sa ťa spýtať na deti,“ oslovila ma na jednom stretnutí Betka. „S dcérkou sa pravidelne na dobrú noc modlievame Anjeličku, môj strážničku, opatruj moju dušičku... Keď sa takto modlíme, sú anjeli s nami? Ku komu sa modliť a prosiť o pomoc? K anjelom či k Bohu?“

„Betka, robíš to správne,“ upokojila som mladú mamičku. „Deti si skôr vedia predstaviť anjelov ako veľkého, mocného Boha. Pokojne jej povedz, že anjeli sú vždy s ňou. Vždy! Aj keď sa im neprihovára, dokonca aj keď spí. A keď sa k nim modlí, tieto prosby anjeli doručia Bohu. Potom sú to zase len oni, ktorí na povolenie Najvyššieho pomáhajú.“

„A čo jej mám povedať, keď sa ma znova spýta, prečo ich nevidí? Tak veľmi po tom túži,“ tvárila sa bezradne.

„Vysvetli jej, že niekto anjelov vidí, niekto ich aj počuje, no iní len cítia, alebo proste vedia, že sú s nimi. Ak jej ty, matka, povieš, že anjeli sú s ňou, bude ti bezvýhradne veriť. Čo by som ti však určite neodporúčala,“ zmenila som tón hlasu, „aby si jej sľubovala čosi, čo ju môže veľmi sklamať. Napríklad, ak by si jej povedala: Ak sa budeš každý deň modliť a budeš dobrá, potom anjelikov uvidíš, to by jej dušičke mohlo uškodiť. Sklamala by sa aj v tebe, aj v duchovnom svete. Zažila som to na vlastnej koži, preto ťa upozorňujem.“

„Ďakujem, spravím tak, ako hovoríš. Ale ak sa už bavíme o deťoch, mám ešte jednu otázku,“ pozrela na mňa Betka. Vyzvala som ju, nech pokračuje.

„Raz sa ma jedna mamička na ihrisku spýtala, či aj nepokrstené deti majú svojich anjelov, a ja som jej povedala, že určite áno. Je to tak?“ Pozrela na mňa zvedavo.

„Áno,“ potvrdila som jej názor. „Ani anjeli, ani Boh či Stvoriteľ, nazvime ho, ako len chceme, nehľadia na farbu pleti, pohlavie, vierovyznanie a ani na to, kto koľko sa modlí či aká silná je jeho viera. Anjela strážneho má každý človek, o tom netreba pochybovať,“ dodala som.

Koniec ukážky

Table of Contents

Start

AKO ČÍTAŤ KNIHU, ABY VÁM DALA ČO NAJVIAC?

1. ČASŤ Život s anjelmi

Anjeli v našich životoch

Ako začať?

Anjeli alebo Boh?