David Bátor

ZBUJ

Ukážka z elektronickej knihy

2014

Cyklus básní inspirovaný Prajzskem (bývalé Pruské Slezsko) pro chvíle všední i nevšední, zkrátka pro všechny dobré chlopy a roby, kteří mají rádi život.

Nic není vylhané, lidé jsou skuteční a básně pravdivé.

Tato jadrná sbírka Davida Bátora je napsána v místním nářečí.

Básně z této sbírky vyšly v renomovaném literárním časopise Revolver Revue.

Zedník

(Josefu Herichovi)

Žultý hrnek s kafem – šlachovitá postava,

jsem s Bulatem Okudžavou a on tu nadává,

práskne knírem i očima a ide vyzdít chlév,

minulost opět se počíná – právě tuna a hef,

zasej vidím obrysy těch dnů kalně šerých,

stavbou kráčí jako fojt, zedník Josef Herich.

Kobeřice

(Občanům)

Hej, ruma si tu rubni,

je to tu samý Kubný,

krásne baráky a žadne,

blbe sídliště, máme tu aj

Baránky a Bitomský

bydlí u hřiště, zkrátka lid

dobrý a nikde žádný zmetek,

z pola či plevel vyryje Krettek,

až budě fajront, řekneš si, šlus…

s výplatou ti připluje Jan Krištof –

Kolumbus a vedle něho u kormidla

hbitý jako šipka bude sedět sám

kapitán, slavný Jenda Rybka,

no málem bych zapomněl, a to

by byla rána… v ráhnoví lze také

spatřit Bočka – Sandokana.

Hněvošice

(Občanům)

V Hněvošicích znám Černína,

vypili sme rybník vína,

vypili sme rybník vodky,

do prdele, kaj mám spodky?

Čučím z okna, pivo rubu,

vzpomenu na Dana Gubu,

ten se ožral v Klimkovicích

a do Poruby šel pak pěšky,

za tři dny ho našli doma

a na nohách měl cizí běžky.

A pak je tu Lokoč Pavel,

kurař umný, slepičince má

aj v autě, převáža v něm

celý kurník, kuří farma

na asfaltě, musím končit,

lide dobrý, nemožu furt psát,

ale vlastně kurňa musím,

vždyť nemám co žrát.

Koniec ukážky

Table of Contents

Obálka

Titulná strana

Věnování

Zedník

Kobeřice

Hněvošice