Top 10 zajímavostí

Wawel Hrad a katedrála na návrší Wawel byly po staletí sídlem polských panovníků

Hlavní náměstí Bývalé tržiště je dnes živoucím srdcem Krakova

Národní muzeum Navštivte expozice nejlepšího polského výtvarného a dekorativního umění či sbírky zbraní a výzbroje

Planty Odpočinková zóna plná zeleně obklopuje celé Staré Město

Mariánský kostel Středověký chrám je pastvou pro oči zvenčí i zevnitř

Muzeum Stanisława Wyspiańského Seznamte se s životem a vitrážemi slavného umělce

Osvětim Pohlédněte do tváře smrti v koncentračním táboře

Kostel Archa Páně V socialistické výkladní skříni, ve čtvrti Nová Huť, si prohlédněte tento unikátní projev oddanosti Poláků víře

Tarnov Nádherně zachovalý klenot jižního Polska

Kaziměř Nevšední směs moderní éry a starobylé židovské kultury

Ideální den v Krakově

9.00 Snídaně

Den začněte snídaní v kavárně Noworolski v Sukiennicích, popřípadě v jiné z kaváren lemujících Hlavní náměstí. Povšimněte si zvířecích symbolů na fasádách– ještěrek, orlů, beranů či nosorožců, kterým vděčí zdejší kupecké domy za svá jména. Za tónů polnice, které pravidelně zaznívají z věže Mariánského kostela, vykročte na prohlídku města.

10.00 Královská cesta

Vydejte se směrem na sever Floriánskou ulicí až k bráně, kterou projížděli polští králové před svou korunovací na hradě Wawel. Projděte kolem středověkého Barbakanu a ulicí św. Jana zamiřte do městského parku Planty.

11.30 Mariánský kostel

Vraťte se na Hlavní náměstí a nahlédněte do nádherného interiéru katedrály. Nechte se unášet krásou oltáře z 15.století, jenž je významným dílem Veita Stosse. Každý všední den v 11.50 se oltář otvírá a odhaluje vnitřní panely.

11.00 K univerzitě

U kostela sv. Anny zabočte zpět do městských ulic. V 11 hodin se nanádvoří Collegia Maius zaposlouchejte do tónů studentské hymny Gaudeamus igitur (zní i v 9, 13, 15 a 17 h).

12.00 Sukiennice

Poohlédněte se po suvenýrech v Sukiennicích, historické tržnici stojící uprostřed Hlavního náměstí již od středověku. Máte-li v oblibě jantar, kožené výrobky nebo tradiční výšivky, jste na správném místě.

13.00 Oběd

Uličky západně od Hlavního náměstí jsou doslova přeplněné restauracemi a jídelnami všech cenových kategorií. Místní mají v oblibě Chimera Salad Bar, který najdete v suterénu na ulici św. Anny.

14.00 Alej apoštolů

Přejděte náměstí za maličkým kostelem sv. Vojtěcha a vydejte se na Královskou cestu po Grodské ulici. Za procesím apoštolů u kostela sv. Petra a Pavla odbočte do ulice Kanonicza, nejstarší a nejkrásněji opravené ulice ve městě.

15.00 Wawel

Prohlédnout si všechny historické poklady uložené na hradě a v katedrále by vám zabralo celý den. Určitě však nevynechejte výstup na věž katedrály, kde se můžete dotknout srdce Zikmundova zvonu ze 16. století – a vaše přání se vám vyplní. Rozlučte se s Wawelem u kovové plastiky draka strážícího svoji sluj na břehu řeky.

19.00 Divoké housle

Vydejte se po Široké ulici, která kdysi bývala centrem židovské Kaziměře. Zarezervujte si stůl v Klezmer Hois nebojiné restauraci v okolínáměstí. Vychutnejte sitradiční židovská jídla a zaposlouchejte se do klezmeru.

22.30 Příjemná noc

Pokud vás jídlo a hudba dostatečně naladily, vyrazte na Plac Nowy, do centra nočního života v Kaziměři. Začněte v klubu Alchemia na rohu ulice Estery a pokračujte, dokud vám síly a obsah peněženky vystačí.

Úvod

Krakov je bezesporu nejvýznamnějším kulturním a historickým městem Polska. Velkolepé sídlo polských panovníků rozkládající se na wawelském návrší uchvacovalo návštěvníky již v dobách svého založení roku 1000 n. l. Město leží v jižní části Polska, necelých sto kilometrů od hranic se Slovenskem a přibližně hodinu cesty od Tater. Jeho neuvěřitelně zachované Staré Město je zaneseno na seznamu světového dědictví UNESCO a může se pochlubit nevšedním množstvím židovských památek. Zdejší muzea a galerie patří k těm nejlepším v celém Polsku a na špici pomyslného žebříčku se Krakov nachází, ico se týče klubové scény a nočního vyžití. Není tedy překvapením, že město každoročně navštíví na sedm milionů turistů.

Poklady Starého Města

Krakov je druhé největší město v Polsku, žije v něm téměř tři čtvrtě milionu obyvatel. Je přirozeným centrem historického regionu Malopolsko. Štěstím v neštěstí bylo, že jako téměř jediné významnější město v Polsku přežilo 2. světovou válku relativně bez úhony. V samém srdci historického Starého Města leží rozlehlé Hlavní náměstí (Rynek Główny), které bylo v čase svého vzniku největším náměstím v Evropě. Jeho dominantou jsou jednak Sukiennice, renesanční budova bývalé tržnice, a dále pak impozantní Mariánský kostel postavený v období mezi 14.a 16. stoletím. Jeho nádherný interiér vám doslova vyrazí dech.

Krakovská karta

Návštěva Krakova není závratně drahou záležitostí. Chcete-li ušetřit, pořiďte si turistický pas zvaný Krakowska Karta Turystyczna– dvoudenní vyjde na 60 zlotých, třídenní na 80. Za tuto cenu budete mít veškeré cestování v MHD a vstup do 30 muzeí zdarma. Kartu si můžete koupit například v InfoKraków (ul. św.Jana 2; po–ne 10.00–18.00; www.krakowcard.com), popřípadě v informačních kancelářích nebo v hotelích.

Okolí náměstí je protkáno pravidelnou sítí historických uliček. Najdete tu špičková muzea a umělecké galerie; příkladem může být Muzeum Czartoryských, které má ve svých sbírkách jeden z nejcennějších obrazů světa, da Vinciho Dámu s hranostajem. Město se může pochlubit bohatými katolickými tradicemi a všichni Poláci jsou hrdí na bývalého krakovského arcibiskupa Karola Wojtyłu, který se stal papežem Janem Pavlem II. Dům, kde ještě jako mladý biskup žil, je dnes Arcidiecézním muzeem. Najdete ho na ulici Kanonicza, mimochodem jediné ulici ve městě, kterou je možno spatřit ve stavu, v jakém se nacházela před mnoha staletími. Jako zelený prstenec obepíná historické centrum pás parků zvaný Planty, stojící na místě původních městských hradeb.

Staré Město je tím hlavním důvodem, proč do Krakova přijíždí většina turistů. Místo, které si rozhodně musíte prohlédnout, je hrad Wawel – tady byli kdysi korunováni polští králové a dnes tu odpočívají v pokoji v kryptě wawelské katedrály. Součástí hradního areálu jsou i středověké obranné hradby a věže, klenotnice a zbrojnice.

Fasády na ulici Kanonicza

Nedaleko ležící čtvrť Kaziměř je bolestnou připomínkou válečných hrůz, jimiž si obyvatelé Krakova museli projít. Zdejší židovská komunita, která tu pokojně žila více než 450let, přestala po 2. světové válce prakticky existovat. Kaziměř se stala centrem odkazu židovských tradic a židovské kultury, na druhou stranu je to i čtvrť moderní, která žije bohémským nočním životem. Najdete tu jak důstojné památky, jejichž příkladem je Stará synagoga (nejstarší v Polsku) nebo Židovské muzeum Galicja, tak i spoustu barů, klubů a kaváren, které noc co noc praskají ve švech pod náporem mladých flamendrů.

Bašta kultury

Krakov kdysi býval hlavním městem Polska a sídlí tu nejstarší univerzita v zemi (Jagellonská univerzita). Dnes je vyhlášeným kulturním centrem a mekkou milovníků umění. Jako protipól vesměs konzervativních uměleckých kruhů v Krakově vzniklo v 19. století revoluční hnutí mladých umělců zvané Młoda Polska, jehož nejvýraznější postavou byl Stanisław Wyspiański. Jeho netradiční pohled na umění i na život měl mnoho následovníků, kteří ve městě založili celou řadu galerií. Wyspiański a jeho dílo, zejména nádherné vitráže, jsou v Krakově doslova všudypřítomné; to nejlepší najdete v muzeu ve Starém Městě, které nese jeho jméno. Milovníci soudobého umění, především nastupující generace mladých umělců, si přijdou na své v Paláci výtvarných umění. Další menší, nezávislé galerie najdete ve Starém Městě i v Kaziměři.

Portrét Stanisława Wyspiańského

Místa k odpočinku

Jestliže nabudete dojmu, že shonu a ruchu velkoměsta bylo až příliš, Krakov vám nabízí hned několik příjemných zákoutí pro oddech a relaxaci. V létě, kdy vzduch ve městě bývá nedýchatelný a teploty prudce stoupají, směřují místní do některého ze 40 zdejších parků. Ti šťastnější vyrážejí za hranice města na chalupy a chaty. Městem se vine řeka Visla, která by snad mohla poskytnout snadné osvěžení, ale do jejích vod se noří jen výjimečně stateční a otužilí jedinci. K moři je z Krakova daleko (přibližně 500km), a tak jedinými příležitostmi ke koupání jsou jezera v okolí města a obrovský krytý akvapark (park wodny).

Šachisté na břehu řeky Visly

Navštívit můžete i nejstarší polskou botanickou zahradu. Užijte si klidu a projděte se mezi upravenými zahradami, rybníčky a skleníky; v létě se tu navíc konají koncerty pod širým nebem. Jeden den v květnu otvírají všechna krakovská muzea po setmění své brány a představují návštěvníkům své sbírky v rámci Muzejní noci.

Za hranicemi centra

Nedaleko centra leží oblast, která se na turistických mapách objevila poměrně nedávno – průmyslová čtvrť Nová Huť, postavená těsně po 2. světové válce. Návštěvníci sem přijíždějí ve stále větších počtech, aby si prohlédli monumentální díla socialistického realismu.

Dále od města se na jihovýchodě nachází další skvost, solné doly ve Věličce. Stovky metrů pod zemí tu můžete obdivovat neuvěřitelné sochařské výtvory, které do soli kdysi vykutali zdejší horníci.

Krakovské květinářky

Tradice prodeje květin mezi Sukiennicemi a Mariánským kostelem se v Krakově udržuje již od první poloviny 16. století. Dnes v ní pokračují pouze a jen tzv. krakowskie kwiaciarki (krakovské květinářky), v jejichž rodinách se tato výsada dědí z matky na dceru. Květinářek není více než deset a požívají ve městě jisté vážnosti. Předávají květiny všem významným osobnostem, které Krakov navštíví – ať to byl papež Benedikt XVI. či Jan Pavel II., japonský císař Hirohito nebo princ Charles. Jejich starostí je i kladení květin k soše polského velikána Adama Mickiewicze anebo rozdávání jmelí kolemjdoucím na Štědrý den.

Ti z vás, kteří nehledí na čas, si mohou udělat výlet do vzdálenějších koutů této části Polska. Na úpatí Tater leží půvabné městečko Zakopane, které se v zimních měsících zaplní lyžaři z celé země. V létě naopak láká tisíce pěších turistů, kteří město využívají jako základnu k náročným horským túrám či k procházkám do okolních hor a panenských lesů.

Slabou hodinku na východ od Krakova leží Tarnov, jedno z nejkrásnějších středověkých měst v Polsku. V jeho půvabných uličkách najdete například dva nádherné dřevěné kostely. Město je také centrem romské kultury v zemi.

Většina návštěvníků Krakova nezapomene zavítat i do bývalých nacistických koncentračních táborů Osvětim a Březinka. Oba se nacházejí přibližně 50 km západně od města. To, co zde spatříte, se jen těžko vyjadřuje slovy a tato návštěva vás může hluboce zasáhnout.

Kaple sv. Kingy, solné doly ve Věličce

Krakov a jeho okolí je neuvěřitelnou směsicí starého a nového světa, plnou památek na dávné tragédie i překypující bezstarostnou lehkostí dnešních dnů. Ať už sem přijedete z jakéhokoli důvodu, rozhodně si z Krakova odvezete celou řadu nezapomenutelných zážitků.

Stručná historie

Krakov má dlouhou a bohatou historii, ve které není nouze o dramatické události. Za dobu své existence bylo toto druhé největší polské město mnohokrát napadeno, obleženo, okupováno a vypleněno. Vždy však prokázalo svoji nezlomnost a houževnatost. V dobách míru ve městě působily významné osobnosti vědeckého, církevního i uměleckého světa.

Jantarové srdce na prodej

Osadníci a nájezdníci

Existují důkazy o tom, že wawelské návrší bylo lidmi osídleno již před 50 000 lety. Podle legendy byl zakladatelem Krakova slovanský kníže Krak, který na Wawelu vystavěl opevněnou osadu, odkud kontroloval zdejší důležité obchodní stezky. První písemná zmínka o Krakově pochází z roku 965; cordóbský kupec Ibrahim ibn Jakub uvádí, že „Krakwa“ je důležitým městem, známým po celé Evropě.

Holubí přízraky

Až budete příště na krakovském Hlavním náměstí odhánět dotěrné holuby, vzpomeňte si na jednu polskou legendu, podle níž se nejedná o obyčejné ptáky, ale o převtělené duchy rytířů a dvořanů Jindřicha IV. Probuse, krakovského knížete v tetech 1288 až 1290.

Hlavním obchodním artiklem ve zdejší oblasti byl v tehdejších dobách jantar. Obchodovalo se s ním již od mladší doby kamenné a byl velmi ceněn pro své údajné léčebné účinky. Rovněž se věřilo, že svému majiteli přináší štěstí, mladickou svěžest a dlouhověkost. Dalším, neméně důležitým obchodním artiklem byla v Krakově sůl z nedalekých dolů ve Věličce.

Roku 966 přijalo Polsko křesťanství a v roce 1000 bylo založeno krakovské biskupství. Počátkem 11. století byla na wawelském návrší postavena první katedrála. Roku 1038 přesunul tehdejší král Kazimír I. Obnovitel, patriarcha rodu Piastovců, hlavní město z Hnězdna do Krakova, a Wawel se tak stal královskou rezidencí. Roku 1241 bylo město těžce poničeno při invazi Tatarů, nicméně v krátké době bylo znovu vybudováno. Roku 1257 získal Krakov městská práva a v této době také vznikl základní půdorys města s centrálním tržištěm (dnes Hlavní náměstí), jak jej známe dnes. Začala výstavba kryté tržnice Sukiennice a město bylo obehnáno prvními hradbami.

Zlatý věk

Za vlády krále Kazimíra III. Velikého (1333–70), posledního panovníka z dynastie Piastovců, Krakov a celá země prosperovaly. Říká se, že Kazimír přebíral zemi postavenou ze dřeva a zanechal ji celou z kamene. Nejvýznamnější stavbou, která za jeho vlády vznikla, byl wawelský hrad. Později byl celý přestavěn v gotickém slohu, rozšířen o hradby i věže a propojen s městským opevněním. V jeho prostorách vznikla roku 1364 první akademická instituce v zemi, která se stala základem městské univerzity. Roku 1335 bylo založeno město Kaziměř, jež se však stalo součástí Krakova až na konci 18. století.

Roku 1386 se litevský velkokníže Vladislav II. Jagello oženil s tehdy jedenáctiletou Hedvikou z Anjou, nejmladší dcerou uherského a polského krále Ludvíka I. Velikého, a byl korunován polským králem. Tím začala éra dynastie Jagellonců na polském trůnu (trvala až do roku 1572) a zároveň vznikla polsko-litevská unie. 15. července 1410 dosáhla spojená polsko-litevská armáda významného vítězství nad řádem německých rytířů v bitvě u Grunwaldu.

Krakov za Jagellonců nadále vzkvétal. Těžil ze své strategicky výhodné polohy – střetával se zde západní svět s Byzancí a jižní Evropa s Baltem a Skandinávií. Čím většího významu dosahovaly zdejší obchodní stezky, tím důležitější postavení Krakov získával.

Památník bitvy u Grunwaldu

Důležitým momentem byl pro Krakov vstup do hanzy roku 1430. Ta vznikla původně jako obchodní spolek severoněmeckých měst a postupem času si monopolizovala práva na zprostředkování obchodu v oblasti Baltu, Anglie, Skandinávie a Rusi. V polovině 15. století měl spolek hanzovních měst již více než 150 členů. Krakov bohatl, čímž do města lákal mnoho dalších obchodníků a řemeslníků. Jedním z nich byl například slavný norimberský řezbář Veit Stoss (Wit Stwosz).

V 16. století docházelo k dalšímu rozvoji obchodu a řemesel a ve městě vzniklo na třicet cechovních spolků. Již koncem 15. století byly na krakovských tiskařských lisech tištěny první knihy vydané v Polsku, o několik desetiletí později tu byla založena první pošta. Po sňatku krále ZikmundaI. Starého s lombardskou vévodkyní Bonou Sforzou v roce 1518 začali do města proudit věhlasní italští architekti: Bartolomeo Berrecci, Giovanni Maria Padua a Santi Gucci zanechali své stopy na Sukiennicích, Wawelu a mnoha dalších památkách, hrobkách a epitafech.

Když procházíte historickým centrem, jistě vám neujde, že Krakov byl italskou renesancí značně ovlivněn. V této době byly rovněž rozšířeny středověké městské hradby – přibyl Barbakan a celá severní oblast města byla propojena hlavní třídou s Floriánskou bránou, jedním z osmi vstupů do města.

Hrad Wawel

Zvolený monarcha

Jagellonská dynastie vymřela po meči roku 1572, poslední král Zikmund II. August po sobě nezanechal žádné potomky. Roku 1573 byl tedy polským králem zvolen a posléze korunován Jindřich z Valois (Henryk Walezy), ten však již po 120 dnech panování prchl zpět do milované Francie, kde následujícího roku usedl na trůn. Na severu Polska mezitím nabývalo na významu Mazovské vévodství se svým centrem Varšavou. Jelikož bylo toto město položeno blíže středu polsko-litevské unie, začínalo pomalu přebírat administrativní povinnosti Krakova, až sem byl roku 1569 přestěhován i parlament (sejm). Od tohoto roku začala sláva Krakova postupně upadat. Král Zikmund III. Vasa prohlásil roku 1596 za hlavní město Polska Varšavu a přesunul tam z Krakova svůj dvůr. Na Wawelu zůstala jen královská pokladnice, ale nadále tu probíhaly královské korunovace a pohřby. Posledním panovníkem, který tu byl korunován, byl roku 1734 August II. Silný.

V letech 1655–57 Krakov značně poničili Švédové, jeden z nejsilnějších soupeřů polsko-litevské aliance. Jejich invaze do Polska je známá pod názvem „švédská potopa“ (potop)– severská vojska při ní uloupila velké množství uměleckých předmětů a vyplenila královskou pokladnici na Wawelu.

Úpadek Polska

Posledním zvoleným králem polsko-litevské unie se stal roku 1764 Stanisław August Poniatowski. Jeho spory s polskou šlechtou zemi nadále oslabovaly, čehož umně využily sousední mocnosti Prusko, Rusko a Rakousko. Jednoduše si mezi sebou polská území rozdělily (první a druhé dělení Polska v letech 1772 a 1793) a Polsko přestalo jako samostatný stát existovat. Poláci se však vzmohli na odpor a pod vedením Tadeusze Kościuszka porazili roku 1794 ruskou armádu v bitvě pod Raclavicemi. Nicméně roku 1795 došlo ke třetímu dělení Polska a král Stanisław byl donucen abdikovat. Krakov se stal součástí Rakouského císařství.

Sarmatismus

Sarmatismus byl převládající kulturní směr a životní styl, kterým se prezentovala v době od 16. do 19. století polská szlachta (šlechta). Byl založen na mýtu, že Poláci jsou vlastně potomky Sarmátů, starověkého národa, který obýval od 6. století př. n. l. do 3. století n. l. oblast mezi Dolní Volhou a Donem. Sarmatismus se v období renesance postupně přeměnil ze ctihodného pacifistického hnutí ve vysloveně militantní válečnickou kulturu, která nejvíce oceňovala umění jízdy na koni, okázalé orientální oblečení a také mohutný knír. Od poloviny 18. století se tento směr pomalu vytrácel. Dnes je v Krakově jeho připomínkou tzv. Kohoutí bratrstvo. Nejlepší sbírku sarmatských portrétů si můžete prohlédnout v Oblastním muzeu v Tarnově.

Roku 1809 bylo město začleněno do varšavského knížectví, které na části území Polska vyhlásil Napoleon Bonaparte. Ten však utrpěl zdrcující porážku v bitvě u Waterloo a po následném Vídeňském kongresu připadlo knížectví ruskému carovi. Krakov získal status svobodného města a stal se hlavním městem tzv. Republiky krakovské, která přetrvala až do roku 1846.

Stanisław Wyspiański

Po papeži Janu Pavlu II. je tento všestranný umělec druhou nejvýznamnější osobností, která kdy otiskla své stopy do krakovské půdy. Architekt, malíř, dramatik, básník, grafik a občasný umělecký truhlář Stanisław Wyspiański se narodil v Krakově 15. ledna 1869. Během svého krátkého života stihl vytvořit unikátní dílo, které je často kontroverzním mixem tradičních a moderních uměleckých stylů a odráží se v něm jeho netradiční pohled na Polsko i okolní svět. K jeho vrcholným dílům patří především neobyčejné vitráže, z nichž některé můžete spatřit přímo v Krakově. Wyspiański je podle mnohých autorem nejlepší polské divadelní hry s názvem Wesele (Veselka), kterou později (přesněji v roce1973) zfilmoval režisér Andrzej Wajda. Byl také vůdčí osobností uměleckého hnutí Młoda Polska (Mladé Polsko, 1890–1918), jehož členy byli polští vlastenci z řad malířů, spisovatelů a hudebníků, jako například Xawery Dunikowski a Stanisław Ignacy Witkiewicz alias Witkacy. Vyčerpán dlouhodobými zdravotními potížemi (tuberkulóza) zemřel 28. prosince1907 ve věku pouhých 38 let. Jeho tělo spočívá v paulínském klášteře v Krakově.

V tomto roce proběhlo nezdařené povstání, po kterém Rakousko celou republiku anektovalo a udělalo z ní svou provincii. Nadvláda Rakušanů se ukázala být poměrně liberální a polská kultura začala zažívat lepší časy. Roku 1850 však v Krakově propukl obrovský požár, který zničil nebo vážně poškodil na 200 budov, a takřka celé město muselo být tudíž znovu postaveno. Na přelomu 20. století se Krakov definitivně stal intelektuálním a duchovním centrem země.

Wyspiańského Akt stvoření vkostele sv. Františka

Znovuzrození a katastrofa

Konec 1. světové války přinesl Polsku novou naději na získání nezávislosti. Dvě z mocností, které si zemi dříve rozdělily, tedy Německo a Rakousko--Uhersko, byly ve válce poraženy a carské Rusko se rozpadlo. Do čela země se postavil válečný hrdina maršál Józef Piłsudski, který v úřadě setrval až do roku 1922. Jeho státní pohřeb proběhl v roce 1935 v Krakově.

1. září 1939 bylo Polsko napadeno nacistickým Německem a tím byla zahájena 2. světová válka. Během týdne byl Krakov obsazen německými jednotkami a na Wawelu se usídlil generální guvernér okupovaného Polska Hans Frank. Téměř okamžitě vznikly dva pracovní tábory– Płaszów a Liban – a mnozí akademičtí pracovníci Jagellonské univerzity byli posláni do německého koncentračního tábora Sachsenhausen. V Krakově vzniklo židovské ghetto, jehož obyvatelé byli postupně odváženi do Osvětimi. Tam jich v plynových komorách nebo na následky tvrdé práce, nelidského zacházení, hladu a nemocí na jeden milion zemřelo. Drtivou většinu obětí tvořili Židé z celé Evropy, v táboře však umírali i Poláci, Rusové a Romové. Jejich těla byla spalována v krematoriích nebo pohřbívána do masových hrobů.

Ostnaté dráty koncentračního tábora Osvětim

Před svým ústupem v roce 1944 začali nacisté ničit veškeré důkazy o svých strašlivých zločinech. Krematoria a některé z táborových baráků vyhodili do povětří, ale neměli již dostatek času zlikvidovat plynové komory. Celý Krakov měl být srovnán se zemí, tomu však naštěstí zabránila ofenzíva Rudé armády. Krakov se tak stal jedním z mála polských měst, která přežila válku v takřka nedotčeném stavu. Rudá armáda město osvobodila v lednu 1945.

Poválečná léta

Varšava dopadla za 2. světové války mnohem hůře než Krakov, z nějž se tak v poválečných letech stalo opět nejdůležitější město v zemi. Ve zmanipulovaných volbách zvítězili komunisté a Polsko se dostalo do sovětského bloku. Nový režim začal likvidovat intelektuální a kulturní potenciál Krakova, šířil socialistické myšlenky a oslavoval proletariát. V Nové Huti na předměstí Krakova tak mezi lety 1946–1956 vznikl ocelárenský kolos s názvem Huť V.I.Lenina, dnes součást ArcelorMittal Poland S.A.

Hlavním odpůrcem totalitního režimu se stala katolická církev, která si po celou dobu studené války zachovala určitý stupeň nezávislosti. Slavnostní jmenování krakovského arcibiskupa Karola Wojtyły papežem Janem Pavlem II. v roce 1978 a jeho následná návštěva Polska v roce 1979 vlily opozici krev do žil.

Po potlačení Pražského jara v roce 1968 se největší hrozbou východního bloku stalo nezávislé odborové hnutí Solidarita, vedené Lechem Wałesou. To si získalo tak velkou podporu mezi Poláky, ale i v zahraničí, že jej komunističtí představitelé v roce 1980 uznali za legální odbory. Ale již následujícího roku vyhlásil tehdejší předseda vlády generál Jaruzelski stanné právo a Solidarita byla postavena mimo zákon. Celé toto období bylo poznamenáno nedostatkem– lidé museli stát dlouhé fronty na základní potraviny; maso, máslo nebo vodka byly na příděl. Režim fungoval na principu uměle vytvářené zaměstnanosti, což znamenalo, že práci, byť často nesmyslnou a nepotřebnou, měli zajištěnu všichni. Stanné právo bylo v Polsku zrušeno až v roce 1983, po druhé návštěvě papeže Jana Pavla II.

Polský papež

Významná role katolické církve v polské společnosti byla a stále je jednoduše neoddiskutovatelná. V roce 1978 byl polský kardinál a krakovský arcibiskup Karol Wojtyła jmenován papežem Janem Pavlem II. Po více než 400 letech se tak papežem nestal Ital, ale příslušník jiného národa.

Vlna stávek na jaře a na podzim roku 1988 vedla k dalším jednáním mezi komunisty a představiteli Solidarity. Blížící se konec totalitního režimu byl doslova cítit ve vzduchu. V červnu roku 1989 byli komunisté v celostátních volbách jednoznačně poraženi a v lednu 1990 došlo k rozpuštění Komunistické strany Polska. V roce 1994 začala v zemi privatizace většiny státních podniků.

Nezávislé a demokratické Polsko vstoupilo v roce 1999 do NATO a roku 2004 do Evropské unie. V roce 2000 se Krakov stal Evropským hlavním městem kultury.

Chvilka odpočinku v Krakově

Krakov dnes

Hospodářské reformy a s nimi spojené zvýšení životní úrovně Krakov opět pozvedly. Do města se vrátila dávno zapomenutá kavárenská kultura, počet restaurací se zněkolikanásobil. V obchodech najdete prvotřídní domácí i zahraniční zboží, úroveň služeb se nedá s předchozím režimem vůbec srovnat. Největší znečišťovatel krakovského ovzduší, ocelárny v Nové Huti, podstatně snížily produkci emisí. Každoroční Festival židovské kultury, jehož první ročník v roce 1988 byl spíše jen malým akademickým dýchánkem, se stal jednou z hlavních událostí roku. Krakov má dnes své pevné místo na turistické mapě světa a každoročně sem zavítá několik milionů návštěvníků.

Historické milníky

50 000 př. n. l.

První osídlení wawelského návrší.

9000–4500 př. n. l.

V oblasti se objevují kmeny lovců a sběračů.

965 n. l.

Cordóbský kupec Ibrahim ibn Jakub zmiňuje město „Krakwa“.

990–999

Měšek I. a Boleslav I. Chrabrý začleňují Krakov do Polska. Boleslav I. Chrabrý nechává vystavět hrad Wawel a první katedrálu.

1000

Založena krakovská diecéze.

1038

Kazimír I. přesouvá hlavní město z Hnězdna do Krakova.

1241

Krakov zničen Tatary.

1257

Boleslav V. Stydlivý uděluje Krakovu městská práva.

1290

Začátek stavby Mariánského kostela.

1333

Kazimír III. Veliký, poslední z Piastovců, je korunován králem.

1335

Kazimír III. Veliký zakládá Kaziměř.

1364

Založena Krakovská akademie (dnes Jagellonská univerzita).

1385

Litevský velkokníže Vladislav II. Jagello se stává polským králem.

1495

Krakovští Židé jsou přinuceni přesídlit do Kaziměře.

1574

Jindřich z Valois se stává prvním voleným polským králem.

1596

Hlavním městem Polska se stává Varšava.

1772

První dělení Polska.

1794

Propuká povstání pod vedením Tadeusze Kościuszka.

1795

Třetí dělení Polska; Krakov se stává součástí Rakouského císařství.

1918

Polsko je opět nezávislým státem; Krakov se stává prvním svobodným městem v nové republice.

1939–44

Nacisté vyhlazují většinu židovské populace v Krakově.

1945

K moci se dostávají komunisté.

1978

Karol Wojtyła je jmenován papežem Janem Pavlem II. Krakov je zapsán na seznam světového dědictví UNESCO.

1981

Generál Jaruzelski vyhlašuje stanné právo.

1989

Jednání mezi komunistickou vládou a hnutím Solidarita otvírají cestu ke svobodným volbám.

2000

Krakov se stává Evropským hlavním městem kultury.

2004

Polsko vstupuje do Evropské unie.

2010

Tělo prezidenta Kaczyńského je uloženo ve wawelské katedrále.

Kam se vydat

Většina návštěvníků Krakova směřuje své kroky do Starého Města, jednoho z nejkrásnějších historických městských center v Evropě a jediného městského celku v Polsku, který nebyl zpustošen za 2. světové války. Další dva významné turistické body v Krakově, hrad Wawel a čtvrť Kaziměř, se nacházejí jen kousek na jih od Starého Města, což prohlídku velmi usnadňuje. Krakov samozřejmě nabízí mnohem více než tyto památky, můžete tu navštívit mnoho výtečných muzeí nebo stezku věnovanou holokaustu v Podgórze, městské části jižně od řeky Visly. Na severovýchodě města se rozkládá čtvrť Nová Huť, která vám přiblíží Polsko v období komunismu. Na západ od města pak leží v městečku Osvětim bývalé nacistické koncentrační tábory. Vydáte-li se z Krakova na jih, čeká vás tu skutečný klenot v podobě solných dolů ve Věličce. Dále od města se nachází Tarnov a horské středisko Zakopane.

Muzejní noc

Každý rok proběhne v Krakově tzv. muzejní noc, kdy většina muzeí zůstává otevřená až do půlnoci (často i déle) a návštěvníkům prezentuje své sbírky neobvyklou formou. Mezi nejzajímavější patří chasidská noc ve Staré synagoze v Kaziměři nebo osvětlená botanická zahrada. Vstupenky na tyto speciální akce dostanete v každé turistické informační kanceláři. Připravte se však na dlouhé fronty, o muzejní noc je vždy velký zájem.

Staré město: Hlavní náměstí

Polsko se může pochlubit mnoha krásnými historickými náměstími, ale krakovský Rynek Główny [1] (Hlavní náměstí) je jejich nekorunovaným králem. Bývalý trh o rozměrech 200x200 m je přirozeným centrem Starého Města, a tedy ideálním výchozím bodem pro prohlídku celého Krakova. Náměstí vzniklo v roce 1257 a v té době bylo největším v Evropě. Po staletí bylo centrem obchodního dění ve městě a ani dnes, přestože je hlavně turistickou atrakcí, odsud obchodní duch nezmizel. Neustále se tu konají nejrůznější akce, a protože je celé náměstí obklopené kavárnami a restauracemi se zahrádkami, můžete odsud veškerý ten ruch a hemžení pohodlně sledovat.

Mariánský kostel

Jednou z dominant Hlavního náměstí je Mariánský kostel [2] (též kostel Panny Marie; Kościół Mariacki; po–so 11.30–18.00, ne 14.00–18.00; vstupné). Tento gotický skvost (přesněji jde o baziliku) stojí v severovýchodním rohu náměstí a první věcí, které si na něm všimnete, jsou jeho nestejně vysoké věže– jeden ze symbolů Krakova. Stavba pochází ze 14. století a její interiér je opravdu jedinečný. Tři chrámové lodě doslova hýří barvami, stěny pokrývají nádherné Matejkovy malby, v centrální lodi se nachází vitrážové okno od Stanisława Wyspiańského a nejvzácnější památka – mistrovské dílo pozdní gotiky – masivní dřevěný oltář zvaný Život naší paní a jejího syna Ježíše Krista. V letech 1477–1489 jej vytvořil německý řezbář Veit Stoss.

Mariánský kostel

Na vrchol severnější věže (květen–srpen út, čt a so 9.00–11.30 a 13.00–17.30; vstupné) můžete vystoupat po 239 schodech. Je to úctyhodný sportovní výkon, ale výsledný pohled na město za tu námahu určitě stojí. Každou celou hodinu odsud trubač troubí známou melodii zvanou hejnal. Je to vzpomínka na statečného trubače, který kdysi varoval před nájezdem Tatarů. Zvuk polnice vždy před koncem skladby náhle utichá, a ta tak zůstává nedokončena. Nebohý trubač byl totiž v tu chvíli umlčen tatarským šípem.

Překrásný interiér Mariánského kostela

Na sousedním náměstí Plac Mariacki stojí kostel sv.Barbory (Kościół św. Barbary). Pochází také ze 14. století a byl hlavním polským svatostánkem v období rakouské nadvlády. Vlevo před vstupem do kostela si můžete prohlédnout sochařskou výzdobu z 16. století s výjevy ze Zahrady Getsemanské, uvnitř kostela pak kamennou Pietu z 15. století a nádherně zdobený strop z 18. století.

Sukiennice

Uprostřed Hlavního náměstí se nachází impozantní budova historické tržnice zvaná Sukiennice [3] (po–pá 10.00–20.00, so–ne 10.00–18.00). Stojí zde již od 13. století a původně sloužila jako sklad zboží (zejména sukna), se kterým se na náměstí obchodovalo. Současná renesanční podoba budovy pochází až ze 16.století a zasloužil se o ni italský architekt Giovanni il Mosca. Dnes se v přízemí Sukiennic nachází tržnice, ve které si koupíte zejména řemeslné výrobky, šperky, kožené zboží a suvenýry, a kavárna Noworolski. V horním patře můžete navštívit zrekonstruovanou galerii polského výtvarného umění 19.století (vstupné), která bývala prvním polským národním muzeem– jsou zde vystavena díla předních polských výtvarníků, například Jana Matejka. V přízemí, poblíž informační kanceláře KrakówInfo, najdete vstup do podzemí (Podziemia Rynku; st–ne 10.00–20.00, út 10.00–16.00, zavřeno 1. út v měsíci; vstupné, po zdarma). Poměrně nedávno (2010) otevřená atrakce vás seznámí s archeologickými nálezy, které byly odkryty při renovačních a výkopových pracích na Hlavním náměstí.

Na nákupech v Sukiennicích

Koniec ukážky

Table of Contents

Obálka

Top 10 zajímavostí

Ideální den v Krakově

Úvod

Stručná historie

Historické milníky

Kam se vydat

Staré město

Mariánský kostel

Sukiennice

Radniční věž

Další památky na Hlavním náměstí

Po obvodu náměstí

Staré město

Okolí Barbakanu a Floriánské ulice

Muzeum Czartoryských

Palác výtvarných umění a Muzeum Stanisława Wyspiańského

Jagellonská univerzita

Kostel sv. Františka z Assisi a kostel Dominikánů

Jih Grodské ulice

Kostel sv. Petra a Pavla

Ulice Kanonicza

Wawel

Katedrála

To nejlepší z hradu

Okolí řeky Visly

Kaziměř

Židovská Kaziměř

Okolí Široké ulice

Nové náměstí

Nový židovský hřbitov

Dvě muzea

Katolická Kaziměř

Podgórze

Náměstí Hrdinů ghetta

Schindlerův Krakov

Koncentrační tábor Płaszów

Nová huť

Památky socialistického realismu

Kostel Archa Páně

Památky mimo centrum

Na východ od centra

Na západ od centra

Výlety do okolí

Solné doly ve Věličce

Osvětim

Tarnov

Tatry

Zakopane

Volný čas

Zajímavosti

Krakovské květinářky

Sarmatismus

Stanisław Wyspiański

Lenin a Krakov

Wawelská Akropole

Dračí sluj

Tadeusz Pankiewicz

Helena Marusarzówna