Číslovky

Tallord

Číslovky základní

Grunntall

nula

null  nʏl

jeden m, jedna f

én  én

dva m, dvě f

to  tú

tři

tre  tré

čtyři

fire  fíre

pět

fem  fem

šest

seks  seks

sedm

sju, syv  šʏːˌ syːv

osm

åtte  otːe

devět

ni  ní

deset

ti  tí

jedenáct

elleve  elːve

dvanáct

tolv  tol

třináct

tretten  tretːen

čtrnáct

fjorten  fjurten

patnáct

femten  femten

šestnáct

seksten  sajsten

sedmnáct

sytten  sötːen

osmnáct

atten  atːen

devatenáct

nitten  nitːen

dvacet

tjue  šʏːe

dvacet jedna

tjueén  šʏːeén

dvacet dva

tjueto  šʏːetú

třicet

tretti  tretːi

čtyřicet

førti  förti

padesát

femti  femti

šedesát

seksti  seksti

sedmdesát

sytti  sötːi

osmdesát

åtti  otːi

devadesát

nitti  nitːi

sto

hundre  hʏndre

sto dvacet

hundre og tjue  hʏndre o šʏːe

dvě stě

to hundre  tú hʏndre

tisíc

tusen  tʏːsen

dva tisíce

to tusen  tú tʏːsen

tisíc pět set osmdesát tři

et tusen to hundre og åtti tre  et tʏːsen tú hʏndre o otːi tré

milion

en million  en milːiún

Číslovky řadové

Ordenstall

první, prvý

første  förʃte

druhý

andre  andre

třetí

tredje  tredje

čtvrtý

fjerde  fjæːre

pátý

femte  femte

šestý

sjette  šetːe

sedmý

sjuende  šʏːene

osmý

åttende  otːene

devátý

niende  níene

desátý

tiende  tíene

dvacátý

tjuende  šʏːene

třicátý

trettiende  tretːiene

stý

hundrede  hʏndrede

Zlomky

Brøker

půl(ka), polovina

en halv, en halvdel  en halˌ en halːdél

jeden a půl

en og en halv, halvannen, halvannet  en o en halˌ halːánːˌ halːánt

třetina

en tredjedel  en tredjedél

dvě třetiny

to tredjedeler  tú tredjedéler

čtvrtina

en fjerdedel, en kvart  en fjæːredélˌ en kvart

tři čtvrtiny

tre fjerdedeler, tre kvarter  tré fjæːredélerˌ tré kvartér

pětina

en femtedel  en femtedél

šestina

en sjettedel  en šetːedél

sedmina

en sjuendedel  en šʏːenedél

osmina

en åttendedel  en otːenedel

devítina

en niendedel  en níenedél

desetina

en tiendedel  en tíenedél

setina

en hundredel  en hʏndredél

Pozdravy a oslovení

Hilsener og tiltaler

Dobré ráno.

God morgen.  gú mórn

Dobrý den.

Hei., God dag.  hajˌ gú dág

Ahoj.

Hei., Hallo., (hovor.) Heisann.  hajˌ halúˌ hajsan

Dobré odpoledne.

God ettermiddag.  gú etːermidːág

Dobrý večer.

God kveld.  gú kvel

Dobrou noc.

God natt.  gú natː

Promiňte prosím...

Unnskyld...   ʏnːšyl

S dovolením.

Unnskyld., Om forlatelse.   ʏnːšylˌ om forlátelse

Čekáte na mne?

Venter du på meg?  venter d ʏː pó maj?

Rád vás vidím.

Hyggelig å se deg (igjen)., Koselig å se deg.  hygːeli o sé daj (ijen)ˌ kúšelig o sé daj

Dlouho jsem tě neviděl.

Jeg har ikke sett deg på lenge., Lenge siden sist.  jaj hár ikːe setː daj pó le ŋeˌ leŋe síden sist

Jak se máte?

Hvordan står det til (med deg)?, Hvordan har du det?  vurdan stór dé til (mé daj)?ˌ vurdan hár d ʏː dé?

Jak se vede?

Hvordan går det?, (hovor.) Hva skjer?  vurdan gór dé?ˌ va šér?

Jak se má vaše rodina?

Hvordan går det med familien din?  vurdan gór dé mé famílien din?

Měl jste příjemnou cestu?

Hadde du en trivelig reise?  hadːe d ʏː en tríveli rajse?

Našel jste to bez problémů?

Fant du frem uten vansker?, Var det greit å finne frem?  fant d ʏː frem ʏːten vansker?ˌ vár dé grajt o finːe frem?

Cesta byla bez problémů.

Reisen foregikk uten problemer., Turen var grei.  rajsen fórejikː  ʏːten prublémerˌ tʏːren vár graj

Už jste tady někdy byl?

Har du vært her før?  hár d ʏː vært hæːr főr?

Děkuji za optání.

Takk som spør.  takː som spőr

Mám se dobře. A vy?

Jeg har det bra, enn du?, Det går bra. Hva med deg?  jaj hár dé bráˌ en d ʏː?ˌ dé gór brá va mé daj?

Jde to.

Ikke så verst.  ikːe só v ærʃt

Nemohu si stěžovat.

(Jeg har) Ingenting å klage på.  (jaj hár) i ŋentiŋ o kláge pó

Vypadáte dobře.

Du ser bra ut., Så fin du er.  d ʏː sér brá ʏːtˌ só fín dʏː æːr

‌Pane/‌Paní...

‌Herr/‌Fru...  her/‌fr ʏː

Dámy a pánové!

Mine damer og herrer!  míne dámer o herːer!

Seznámení

Å hilse på hverandre

Mohu znát vaše jméno?

Hva heter du?, Kan jeg spørre hva du heter (for noe)?  va héter d ʏː?ˌ kan jaj spörːe va dʏː héter (for núe)?

Jak se jmenuješ?

Hva heter du?  va héter d ʏː?

Jmenuji se...

Jeg heter...  jaj héter

Já jsem...

Jeg er...  jaj  æːr

Nejste pan...?

Er du ikke...   æːr dʏː ikːe

Kdo jste?

Hvem er du?  vem  æːr dʏː?

Kdo je to?

Hvem er det?  vem  æːr dé?

Kdo je ta paní?

Hvem er hun?  vem  æːr hʏn?

Známe se?, My se známe?

Kjenner vi hverandre?  šenːer ví v ærandre?

Znáte se?

Kjenner dere hverandre?  šenːer dére v ærandre?

Znáte moji ženu?

Kjenner du min kone?  šenːer d ʏː min kúne?

Pamatujete si na mne?

Husker du meg?  h ʏsker dʏː maj?

Už jsme se potkali/‌viděli?

Har vi hilst på hverandre før?, Har vi truffet hverandre før?  hár ví hilst pó v ærandre főr?ˌ hár ví trʏfːet værandre főr?

Odkud se známe?

Hvor traff vi hverandre?, Hvor kjenner vi hverandre fra?  vur traf ví v ærandre?ˌ vur šenːer ví værandre frá?

Obávám se, že vás neznám.

Beklager, jeg tror ikke jeg kjenner deg., Jeg er redd for at jeg ikke kjenner deg.  beklágerˌ jaj trúr ikːe jaj šenːer dajˌ jaj  æːr red for at jaj ikːe šenːer daj

Bohužel si vás nepamatuji.

Dessverre kan jeg ikke huske deg., Beklager, men jeg husker deg ikke.  desːv ærːe kan jaj ikːe hʏske dajˌ beklágerˌ men jaj hʏsker daj ikːe

Dovolte, abych se představil.

La meg introdusere meg.  lá maj intrud ʏsére maj

Dovolte, abych vám představil svoji ženu.

La meg introdusere min kone (for deg).  lá maj intrud ʏsére min kúne (for daj)

Představíte mne...?

Vil du introdusere meg?  vil d ʏː intrudʏsére maj?

Můžete nás seznámit?

Kan du introdusere oss?  kan d ʏː intrudʏsére osː?

Seznamte se s...

La meg introdusere...  lá maj intrud ʏsére

To je ‌pan/‌paní X.

Dette er...  detːe  æːr

To je můj ‌manžel/‌šéf.

Dette er min ‌mann/‌sjef.  detːe  æːr min man/‌šéf

To jsou moji kolegové.

Dette er mine kolleger.  detːe  æːr míne kolːéger

Těší mě, (že vás poznávám).

Hyggelig å treffe deg.  hygːeli o trefːe daj

Rád jsem vás poznal.

(Det var) hyggelig å hilse på deg., Hyggelig å treffe deg.  (dé vár) hygːeli o hilse pó dajˌ hygːeli o trefːe daj

Loučení

Avskjed

Na shledanou.

Ha det bra.  há dé brá

Brzy na shledanou.

Sees snart., Snakkes.  sés snártˌ snakːes

Ahoj!

Ha det!  há dé!

Měj se!

Ha det!  há dé!

Tak zatím.

Ha det så lenge.  há dé só le ŋe

Zítra na shledanou.

Ser deg i morgen., Vi sees i morgen.  sér daj i mórnˌ ví sés i mórn

Sbohem.

Ha det bra!, Farvel.  há dé brá!ˌ fárvel

Pozdravujte je ode mne.

Du må hilse dem fra meg.  d ʏː mó hilse dem frá maj

Promiňte, spěchám.

Beklager, jeg har ikke tid nå., Beklager, jeg har det travelt akkurat nå.  beklágerˌ jaj hár ikːe tí nóˌ beklágerˌ jaj hár dé trávelt akː ʏrát nó

Musím (už) jít.

Jeg må gå nå.  jaj mó gó nó

Nemám čas.

Jeg har det travelt.  jaj hár dé trávelt

Uvidíme se zítra na...

Vi sees i morgen på...  ví sés i mórn pó

Ozvi se mi někdy.

Det hadde vært koselig å høre fra deg., Gleder meg til å høre fra deg.  dé hadːe v ært kúšelig o hőre frá dajˌ gléder maj til o hőre frá daj

Zavolám ti.

(Jeg) ringer deg.  (jaj) ri ŋer daj

Přání

Ønske, gratulasjon

Na zdraví! (při přípitku)

Skål!  skól!

Na zdraví! (při kýchnutí)

Prosit!  prúsit!

Gratuluji!, Blahopřeji!

Gratulerer (med...)!  grat ʏlérer (mé)!

Hodně štěstí!

Lykke til!  lykːe til!

Užijte si to!

God fornøyelse!  gú fornöjelse!

Dobře se bavte!

Ha det gøy!, Kos dere!  há dé göj!ˌ kús dére!

Šťastnou cestu.

God tur., Ha en fin reise.  gú t ʏːrˌ há en fín rajse

Všechno nejlepší! (k narozeninám)

Gratulerer med dagen!  grat ʏlérer mé dágen!

Upřímnou soustrast.

Kondolerer., Min dypeste medfølelse.  kondolérerˌ min dyːpeste méfőlelse

Veselé Velikonoce!

God Påske!  gú póske!

Veselé Vánoce!

God Jul!  gú juːl!

Šťastný nový rok!

Godt nytt år!  got nytː ór!

To je dobře., To se máte.

Så bra!  só brá!

Ať vám to vyjde!

Lykke til!  lykːe til!

Porozumění

Forståelse

Prosím? (nerozuměl jsem)

Unnskyld?, Unnskyld meg?   ʏnːšyl?ˌ ʏnːšyl maj?

Promiňte. Nerozumím.

Unnskyld, jeg forstår ikke.   ʏnːšylˌ jaj forʃtór ikːe

Nerozuměl jsem vám dobře.

Jeg forsto ikke det du sa., Jeg skjønte ikke hva du sa.  jaj forʃtú ikːe dé d ʏː sáˌ jaj šönte ikːe va dʏː sá

Můžete to zopakovat?

Kan du gjenta?, Kan du si det en gang til?  kan d ʏː jentá?ˌ kan dʏː sí dé en gaŋ til?

Co jste říkal?

Hva sa du?  va sá d ʏː?

To jste mi špatně rozuměl.

Du misforsto meg., Ikke misforstå...  d ʏː misforʃtú majˌ ikːe misforʃtó

To musí být nějaké nedorozumění.

Det må være en misforståelse.  dé mó v æːre en misforʃtóelse

To se určitě vysvětlí.

Det vil sikkert forklares.  dé vil sikːert forkláres

Můžete mi to vysvětlit?

Kan du forklare det (til meg)?  kan d ʏː forkláre dé (til maj)?

Mluvíte ‌anglicky/‌německy/‌francouzsky/‌španělsky/‌italsky/‌rusky?

Snakker du ‌engelsk/‌tysk/‌fransk/‌spansk/‌italiensk/‌russisk?  snakːer d ʏː eŋelsk/‌tysk/‌fransk/‌spansk/‌italiensk/‌rʏsːisk?

Umím jen trochu německy.

Jeg snakker bare litt tysk., Jeg kan veldig lite tysk.  jaj snakːer báre litː tyskˌ jaj kan veldi líte tysk

Mluvte prosím pomaleji.

Kan du snakke litt saktere?  kan d ʏː snakːe litː saktere?

Co to znamená?

Hva betyr det?, Hva vil det si?  va betyːr dé?ˌ va vil dé sí?

Můžete to nějak blíže popsat?

Kan du forklare det litt nærmere?, Kan du si litt mer om det?  kan d ʏː forkláre dé litː nærmere?ˌ kan dʏː sí litː mér om dé?

Můžete mi to napsat?

Kan du skrive det ned for meg?  kan d ʏː skríve dé néd for maj?

Jak se vyslovuje tohle slovo?

Hvordan uttaler man dette ordet?, Hvordan uttales det?  vurdan  ʏːtːáler man detːe úre?ˌ vurdan ʏːtːáles dé?

Rozumíte mi?

Forstår du?, Forstår du hva jeg sier?  forʃtór d ʏː?ˌ forʃtór dʏː va jaj síer?

Rozumím., Chápu.

Jeg skjønner., Jeg forstår.  jaj šönːerˌ jaj forʃtór

Pochopil jste to?

Skjønte du det?  šönte d ʏː dé?

Už je to jasné?

Er det klart nå?   æːr dé klárt nó?

Aha!, Už chápu.

Nå skjønner jeg.  nó šönːer jaj

Promiňte, stále vám nerozumím.

Beklager, men jeg skjønner fortsatt ikke.  beklágerˌ men jaj šönːer forčatː ikːe

Mohl byste mě opravit, když udělám chybu?

Kan du rette meg dersom jeg gjør feil?, Kan du rette mine feil?  kan d ʏː retːe maj dæːrʃom jaj jőr fajl?ˌ kan dʏː retːe míne fajl?

Žádosti, příkazy a návrhy

Henvendelser, ordrer og forslag

Můžete mi pomoci?

Kan du hjelpe meg?  kan d ʏː jelpe maj?

Mohl bych (dostat)...?

Kan jeg (få)...?, Får jeg...?  kan jaj (fó)?ˌ fór jaj?

Můžete mi říct...?

Kan du si meg...?  kan d ʏː sí maj?

Udělal byste pro mě něco?

Kan du gjøre noe for meg?  kan d ʏː jőre núe for maj?

Mohl byste mi poradit...?

Kan du gi meg råd angående...?, Kan du hjelpe meg med...?  kan d ʏː jí maj ród angóene?ˌ kan dʏː jelpe maj mé?

Mohl byste to zařídit?

‌Kan/‌Kunne du ordne det?  kan/‌k ʏnːe dʏː ordne dé?

Rád bych...

Jeg vil gjerne...  jaj vil j æːrne

Chtěl bych vás požádat...

Jeg vil be deg om...  jaj vil bé daj om

Byl byste tak laskav a...?

Kan du være så snill og...?  kan d ʏː væːre só snil o?

Bylo by možné...?

Er det mulig å...?, Går det an?   æːr dé mʏːli o?ˌ gór dé an?

Rád bych mluvil s...

Jeg vil gjerne snakke med...  jaj vil j æːrne snakːe mé

Chtěl bych si domluvit schůzku.

Jeg vil gjerne ‌avtale et møte/‌gjøre en avtale.  jaj vil j æːrne ávtále et mőte/‌jőre en ávtále

Mohli bychom se sejít?

Kan vi ‌treffes/‌møtes?  kan ví trefːes/‌mőtes?

Mohl byste chvíli počkat?

Kan du vente litt?  kan d ʏː vente litː?

Mohu si to půjčit?

Kan jeg låne det?  kan jaj lóne dé?

Mohu se k vám připojit?

Kan jeg bli med?  kan jaj blí mé?

Vyzvednete mě?

‌Vil/‌Kan du hente meg?  vil/‌kan d ʏː hente maj?

Podal byste mi...?

Vil du sende...?, Kan du rekke meg...?  vil d ʏː senːe?ˌ kan dʏː rekːe maj?

Rád bych věděl, jestli...

Jeg lurte på om...  jaj l ʏːrte pó om

Můžete (mi) to zjistit?

Kan du finne det ut (for meg)?  kan d ʏː finːe dé ʏːt (for maj)?

Promiňte, potřebuji...

Unnskyld, jeg ‌trenger/‌må...   ʏnːšylˌ jaj treŋer/‌mó

Mohu vám pomoci?

Kan jeg hjelpe deg?  kan jaj jelpe daj?

Hledám...

Jeg leter etter...  jaj léter etːer

Zavedl byste mě tam?

Kan du følge meg dit?  kan d ʏː fölge maj dít?

Nejlepší bude...

Det beste ‌er/‌blir at...  dé beste  æːr/‌blír at

Nechtěl byste...?

Vil du...?, Har du lyst ‌på/‌til?  vil d ʏː?ˌ hár dʏː lyst pó/‌til?

A co takhle...?

Og hva med...?  o va mé?

Mohli bychom třeba (jít)...

Vi kan for eksempel (gå)...  ví kan for eksempel (gó)

Připojíte se k nám?

Vil du være med?  vil d ʏː væːre mé?

Pokud vám to nevadí.

Hvis det går bra., Hvis det ikke gjør noe?  vis dé gór bráˌ vis dé ikːe jőr núe?

Nevadí, když...?

Gjør det noe at...?  jőr dé núe at?

Souhlasíte?

Er du enig?   æːr dʏː éni?

Zajímá vás to?

Er du interessert?   æːr dʏː interesért?

Chcete to vidět?

Vil du se på det?, Vil du se det?  vil d ʏː sé pó dé?ˌ vil dʏː sé dé?

Mám ho zavolat?

Skal jeg ‌hente/‌tilkalle ham?  skal jaj hente/‌tilkalːe ham?

Víte to jistě?

Er du sikker (på det)?   æːr dʏː sikːer (pó dé)?

Proč ne?

Hvorfor ikke?  vurfor ikːe?

Jak si přejete.

Som du vil.  som d ʏː vil

Budete muset...

Du er nødt til..., Du må...  d ʏː æːr nötː tilˌ dʏː mó

Počkejte chvíli, prosím.

Vent litt, vær så snill., Et øyeblikk.  vent litːˌ v æːr só snilˌ et öjeblikː

Můžete jít dál.

Du kan gå inn.  d ʏː kan gó in

Vstupte!, Dále!

Kom inn!  kom in!

Pojďte dál!

Kom inn!  kom in!

Odložte si.

Ta av deg frakken/‌jakken.  tá áv daj frakːen/‌jakːen

Posaďte se.

Sett deg ned.  setː daj néd

Udělejte si pohodlí.

Føl deg hjemme.  fől daj jemːe

Provedu vás.

Jeg vil vise deg rundt.  jaj vil víse daj r ʏnt

Co vám mohu nabídnout?

Vil du ha noe å spise eller drikke?, Hva kan jeg hente deg?  vil d ʏː há núe o spíse elːer drikːe?ˌ va kan jaj hente daj?

Dáte si něco k pití?

Vil du ha noe å drikke?  vil d ʏː há núe o drikːe?

Poslužte si., Nabídněte si.

Værsågod., Forsyn deg., Bare ta.  v ærʃogúˌ forʃyːn dajˌ báre tá

Vezmi si (ještě).

Ta én til., Det er bare å forsyne seg mer.  tá én tilˌ dé  æːr báre o forʃyːne saj mér

Chcete ještě?

Vil du ha mer?, Er du forsynt?  vil d ʏː há mér?ˌ æːr dʏː forʃyːnt?

Nechte nás o samotě.

Kan du la oss være alene?  kan d ʏː lá osː væːre aléne?

Jděte pryč!

Gå vekk!  gó vekː!

Ven!, Vypadni!

Ut med deg!, Ut!   ʏːt mé daj!ˌ ʏːt!

Zmiz!

Forsvinn!  forʃvin!

Poděkování a spokojenost

Å takke, å si seg fornøyd

Díky!

Takk!  takː!

Děkuji mnohokrát.

Tusen takk.  t ʏːsen takː

Děkuji za všechno.

Takk for meg., Takk for nå., Takk for idag.  takː for majˌ takː for nóˌ takː for idág

Oceňuji to., Cením si toho.

Jeg setter pris på det., Det betyr mye for meg.  jaj setːer prís pó déˌ dé betyːr myːe for maj

Není zač.

Ingen årsak., Ingenting å takke for., Det går bra.  i ŋen órʃákˌ iŋentiŋ o takːe forˌ dé gór brá

Prosím. (na poděkování)

Værsågod.  v ærʃogú

Rádo se stalo.

Bare hyggelig.  báre hygːeli

To je od vás milé.

Det var koselig gjort av deg.  dé vár kúšelig jurt áv daj

To jste nemusel(i)... (vděk)

Dette er alt for mye.  detːe  æːr alt for myːe

Předem děkuji.

Takk på forhånd.  takː pó forhon

Líbí se nám tady.

Liker du deg her?  líker d ʏː daj hæːr?

Velmi se mi tady líbilo.

Jeg likte meg veldig godt her., Jeg trivdes her.  jaj likte maj veldi got h æːrˌ jaj trívdes hæːr

Doporučíme vás našim známým.

Vi skal anbefale deg ‌videre/‌til vennene våre.  ví skal anbefále daj vídere/‌til venːene vóre

Nejsme příliš spokojeni se (službami)...

Vi er ikke veldig tilfreds med (servicen)...  ví  æːr ikːe veldi tilfrec mé (servisen)

Náš pokoj se nám nelíbí.

Vi liker ikke rommet vårt.  ví líker ikːe rumːe vort

Požadujeme slevu.

Vi vil få prisavslag., Vi krever avslag fra prisen.  ví vil fó prísáfšlágˌ ví kréver ávšlág frá prísen

Chci zpátky peníze.

Jeg vil ‌ha/‌få pengene tilbake.  jaj vil há/‌fó pe ŋene tilbáke

Budeme si muset stěžovat vedoucímu na...

Vi er nødt til å si ifra til ‌daglig leder/‌din overordnede om...  ví  æːr nötː til o sí ifrá til dágli léder/‌din óverordnede om

Musím si stěžovat.

Jeg vil klage (på...).  jaj vil kláge (pó)

Pokud to nenapravíte, půjdeme jinam.

Hvis du ikke retter på det, vil vi gå et annet sted.  vis d ʏː ikːe retːer pó déˌ vil ví gó et ánt stéd

Omluvy, omyly a lítost

Unnskyldninger, misforståelser og anger

Je mi líto., Mrzí mě to.

Beklager., Jeg er lei for det.  beklágerˌ jaj  æːr laj for dé

To je mi (velmi) líto.

Beklager (så mye)., Jeg er (veldig) lei for det.  bekláger (só myːe)ˌ jaj  æːr (veldi) laj for dé

Omlouvám se.

Beklager., Om forlåtelse.  beklágerˌ om forlótelse

Promiňte.

Unnskyld.   ʏnːšyl

Promiňte, že vás obtěžuji.

Unnskyld at jeg forstyrrer, men...   ʏnːšyl at jaj forʃtyrːerˌ men

Zlobíte se na mne?

Er du sint på meg?   æːr dʏː sint pó maj?

Omluvte mne na chvíli.

Vil du unnskylde meg for en stund?  vil d ʏː ʏnːšylːe maj for en stʏn?

Chci se omluvit (za...).

Jeg vil unnskylde meg (for...).  jaj vil  ʏnːšylːe maj (for)

Obávám se, že ne.

Jeg tror ikke det.  jaj trúr ikːe dé

Doufám, že neruším.

Jeg håper jeg ikke forstyrrer.  jaj hóper jaj ikːe forʃtyrːer

Promiňte, že jdu pozdě.

Unnskyld at jeg kommer for sent.   ʏnːšyl at jaj komːer for sént

Promiňte, nerozuměl jsem (dobře).

Unnskyld, jeg forsto ikke (riktig).   ʏnːšylˌ jaj forʃtú ikːe (rikti)

Promiňte, potřebuji...

Unnskyld, jeg trenger...   ʏnːšylˌ jaj treŋer

Nechtěl jsem se vás dotknout.

Det var ikke meningen å såre deg.  dé vár ikːe méni ŋen o sóre daj

To je (ale) škoda.

Det var (så) synd.  dé vár (só) syn

To nevadí.

Det gjør ikke noe., Det går bra.  dé jőr ikːe núeˌ dé gór brá

Nic se nestalo.

Ingenting har hendt., Det går bra.  i ŋentiŋ hár hentˌ dé gór brá

Bohužel ano/‌ne.

Ja/‌Nei, dessverre.  ja/‌najˌ desːv ærːe

Nedělejte si (s tím) starosti.

Bekymre deg ikke (over det)., Du må ikke bekymre deg.  bešymre daj ikːe (óver dé)ˌ d ʏː mó ikːe bešymre daj

Nedá se nic dělat.

Det er ingenting vi kan gjøre (med det).  dé  æːr iŋentiŋ ví kan jőre (mé dé)

Nemohu již čekat.

Jeg kan ikke vente lenger.  jaj kan ikːe vente le ŋer

Nevím to (jistě).

Jeg vet ikke., Jeg vet det ikke sikkert., Jeg er ikke sikker.  jaj vét ikːeˌ jaj vét dé ikːe sikːertˌ jaj  æːr ikːe sikːer

To musí být omyl.

Det må være en misforståelse.  dé mó v æːre en misforʃtóelse

To musí být omyl. (do telefonu)

Du ringer til feil nummer., Du har ringt feil.  d ʏː riŋer til fajl nʏmːerˌ dʏː hár riŋt fajl

Spletl jsem se.

Jeg tok feil.  jaj tuk fajl

Souhlas

Samtykke

Ano.

Ja.  ja

Jo.

Jepp.  jepː

Jistě.

Klart.  klárt

Samozřejmě.

Selvfølgelig.  selːfölgeli

Zajisté.

Naturligvis.  nat ʏːrlivís

Rád(a).

Gjerne.  j æːrne

Výborně!

Flott!, Strålende!, Utmerket!  flotː!ˌ strólene!ˌ  ʏːtmærket!

Dobrá.

Greit det., Bra.  grajt déˌ brá

Souhlasím (s vámi).

Jeg er enig (med deg).  jaj  æːr éni (mé daj)

Jsem pro.

Jeg er ‌med/‌for.  jaj  æːr mé/‌for

Bezpochyby.

Uten tvil.   ʏːten tvíl

Přirozeně.

Naturligvis.  nat ʏːrlivís

Proč ne?

Hvorfor ikke?  vurfor ikːe?

Myslím, že ano.

Jeg tror det.  jaj trúr dé

Doufám, že ano.

Jeg håper det.  jaj hóper dé

To jsem rád.

Da er jeg glad.  dá  æːr jaj glá

Máte pravdu.

Du har rett.  d ʏː hár retː

To je pravda.

Det er sant., Det stemmer.  dé  æːr santˌ dé stemːer

Dobrý nápad.

God idè.  gú idé

Klidně.

Ingen problem., Det går bra med meg.  i ŋen prublémˌ dé gór brá mé maj

Možná.

Kanskje.  kanše

Snad.

Muligens.  m ʏːligens

Doufejme.

Forhåpentligvis.  forhópentlivís

To se mi líbí.

Det liker jeg.  dé líker jaj

To neodmítnu.

Jeg sier ikke nei til det.  jaj síer ikːe naj til dé

To by šlo.

Det går (an).  dé gór (an)

To zní dobře.

(Det) Høres ‌bra/‌rimelig ut.  (dé) hőres brá/‌rímeli  ʏːt

Nesouhlas, odmítnutí

Uenighet, avslag

Ne.

Nei.  naj

Ne, děkuji.

Nei, takk.  najˌ takː

Určitě ne.

Sikkert ikke.  sikːert ikːe

Já ne.

Ikke meg.  ikːe maj

Pro mne ne.

Ikke ‌for/‌til meg.  ikːe for/‌til maj

Ani ne., Nijak zvlášť.

Egentlig ikke., Ikke noe særlig.  égentli ikːeˌ ikːe núe s æːrli

Ne tak úplně.

Ikke helt.  ikːe hélt

Myslím, že ne.

Jeg tror ikke det.  jaj trúr ikːe dé

Nemohu s vámi souhlasit.

Jeg er ikke enig med deg., Jeg må si meg uenig med deg.  jaj  æːr ikːe éni mé dajˌ jaj mó sí maj ʏːéni mé daj

To není pravda.

Det er ikke sant., Det stemmer ikke.  dé  æːr ikːe santˌ dé stemːer ikːe

Vůbec ne.

Aldeles ikke., Ikke i det helle tatt.  aldéles ikːeˌ ikːe i dé helːe tatː

V žádném případě.

På ingen måte.  pó i ŋen móte

Nikdy!

Aldri!  aldri!

Ani zdaleka ne...

Langt ifra...  la ŋt ifrá

Ani v nejmenším.

Ikke i det minste.  ikːe i dé minste

Rozhodně ne.

Absolutt ikke.  apsol ʏtː ikːe

No dovolte!

Unnskyld meg!   ʏnːšyl maj!

Co si to dovolujete?!

At du tør!?  at d ʏː tőr!?

Obávám se, že nemáte pravdu.

Jeg er redd for at du ikke har rett., Jeg er redd for at du tar feil.  jaj  æːr red for at dʏː ikːe hár retːˌ jaj æːr red for at dʏː tár fajl

Musíte se mýlit.

Jeg tror du tar feil.  jaj trúr d ʏː tár fajl

To musí být omyl.

Det må være en misforståelse.  dé mó v æːre en misforʃtóelse

Bohužel nemohu...

Dessverre kan jeg ikke...  desːv ærːe kan jaj ikːe

Rád bych, ale...

Jeg ville gjerne, men...  jaj vilːe j æːrneˌ men

Raději bych ne...

Jeg vil helst ikke...  jaj vil helst ikːe

Musím odmítnout.

Jeg må avslå., Jeg må si nei takk.  jaj mó ávšlóˌ jaj mó sí naj takː

Nemohu to přijmout.

Det kan jeg ikke ta imot.  dé kan jaj ikːe tá imút

Snad příště.

Kanskje neste gang?  kanše neste ga ŋ?

Otázky

Spørsmål

kdo?   hvem?

Kdo jste?

Hvem er du?  vem  æːr dʏː?

Kdo to byl?

Hvem var det?  vem vár dé?

Kdo je to?

Hvem er det?  vem  æːr dé?

Kdo je tam?

Hvem er der?  vem  æːr dæːr?

S kým mluvím?

Hvem snakker jeg med?  vem snakːer jaj mé?

Kdo by nám mohl pomoci?

Hvem kan hjelpe oss?  vem kan jelpe osː?

Na koho se mám obrátit?

Hvem skal jeg henvende meg til?  vem skal jaj henvenːe maj til?

Koho hledáte?

Hvem leter du etter?  vem léter d ʏː etːer?

S kým chcete mluvit?

Hvem vil du snakke med?  vem vil d ʏː snakːe mé?

Koho mám požádat?, Koho se mám zeptat?

Hvem skal jeg spørre?  vem skal jaj spörːe?

Od koho to víte?

Hvem vet du det fra?, Hvem var det som sa det?  vem vét d ʏː dé frá?ˌ vem vár dé som sá dé?

co?   hva?

Co se děje?

Hva er det som foregår?, Hva skjer?  va  æːr dé som fóregór?ˌ va šér?

Co se stalo?

Hva har skjedd?, Hva har hendt?  va hár šed?ˌ va hár hent?

Co je to?

Hva er det?  va  æːr dé?

Co mám dělat?

Hva skal jeg gjøre?  va skal jaj jőre?

Co budeme (teď) dělat?

Hva gjør vi nå?, Hva vil vi gjøre nå?  va jőr ví nó?ˌ va vil ví jőre nó?

Co si přejete?

Hva ‌vil/‌ønsker du?  va vil/‌önsker d ʏː?

Co potřebujete?

Hva ‌trenger/‌ønsker du?  va tre ŋer/‌önsker dʏː?

Co pro vás mohu udělat?

Hva kan jeg gjøre for deg?, Kan jeg gjøre noe for deg?  va kan jaj jőre for daj?ˌ kan jaj jőre núe for daj?

Co tady děláte?

Hva gjør du her?  va jőr d ʏː hæːr?

O co jde?

Hva gjelder det?  va jelːer dé?

Co to stojí?

Hva koster det?, Hvor mye koster det?  va koster dé?ˌ vur myːe koster dé?

jak?, jaký?   hvordan?, hvilken?, hva slags?

Jak prosím?

Hva sa du?  va sá d ʏː?

Jak dlouho to potrvá?

Hvor lenge vil det ta?, Hvor lang tid vil det ta?  vur le ŋe vil dé tá?ˌ vur laŋ tí vil dé tá?

Za jak dlouho tam budeme?

Er det lang tid igjen?, Når er vi fremme?   æːr dé laŋ tí ijen?ˌ nór æːr ví fremːe?

Jak dlouho se zdržíte?

Hvor lenge blir du?  vur le ŋe blír dʏː?

Jak dlouho už jste tady?

Hvor lenge har du vært her?  vur le ŋe hár dʏː vært hæːr?

Jak se vám to líbilo?

Hvordan likte du det?  vurdan likte d ʏː dé?

Jak se jmenujete?

Hva heter du?  va héter d ʏː?

Jak se tam dostanu?

Hvordan kommer jeg dit?  vurdan komːer jaj dít?

Jak často tam jezdíte?

Hvor ofte pleier du å dra dit?  vur ofte plajer d ʏː o drá dít?

Nevíte, jak to udělat?

Vet du hvordan jeg kan gjøre det?, Vet du hvordan man gjør det?  vét d ʏː vurdan jaj kan jőre dé?ˌ vét dʏː vurdan man jőr dé?

Jak to?

Hvordan da?  vurdan dá?

Jaký je směnný kurz?

Hva er valutakursen?  va  æːr valʏːtakʏrʃen?

čí?   hvem sin?, hvem sitt?, hvem sine?

Čí je to vina?

Hvem er skyldig i det?, Hvem har skylden?  vem  æːr šyldi i dé?ˌ vem hár šylden?

Čí je to dítě?

Hvem sitt barn er det?  vem sitː bárn  æːr dé?

Čí je to?

Hvem sitt er det?  vem sitː  æːr dé?

Nevím, čí to je.

Jeg vet ikke hvem sitt det er., Jeg vet ikke hvem det hører til.  jaj vét ikːe vem sitː dé  æːrˌ jaj vét ikːe vem dé hőrer til

kde?   hvor?

Kde je to?

Hvor er det?  vur  æːr dé?

Kde se sejdeme?

Hvor skal vi treffes?  vur skal ví trefːes?

Kde teď jste?

Hvor er du nå?  vur  æːr dʏː nó?

Kde můžu zaparkovat?

Hvor kan jeg parkere bilen?  vur kan jaj parkére bílen?

Kde bydlíte?

Hvor bor du?  vur búr d ʏː?

Máte kde spát?

Har du et sted å overnatte på?  hár d ʏː et stéd o óvernatːe pó?

odkud?   hvor fra?

Odkud jste?

Hvor kommer du fra?  vur komːer d ʏː frá?

Odkud odjíždí autobus do...?

Hvor går bussen til... fra?  vur gór b ʏsːen til... frá?

Odkud to víte?

Hvordan vet du det?  vurdan vét d ʏː dé?

Odkud ho znáš?

Hvor kjenner du ham fra?  vur šenːer d ʏː ham frá?

kam?   hvor?

Kam jdete?

Hvor går du (hen)?  vur gór d ʏː (hen)?

Kam jede tento autobus?

Hvor går denne bussen?  vur gór denːe b ʏsːen?

Kam jsi to dal?

Hvor satte du det?  vur satːe d ʏː dé?

Kam byste chtěli jít?

Hvor vil du gå?  vur vil d ʏː gó?

kdy?   når?

Kdy se vrátí?

Når kommer han tilbake?  nór komːer han tilbáke?

Kdy přijeli?

Når kom de?  nór kom dí?

Kdy budete mít čas?

Når vil du ha tid?  nór vil d ʏː há tí?

Kdy se vám to hodí?

Når passer det?  nór pasːer dé?

Kdy mohu přijít?

Når kan jeg komme?  nór kan jaj komːe?

Kdy zavíráte?

Når stenger dere?  nór ste ŋer dére?

Kdy to bude hotové?

Når blir det ferdig?  nór blír dé f æːrdi?

Kdy by měl přijít?

Når skal han komme (tilbake)?  nór skal han komːe (tilbáke)?

Kdy tam mám být?

Når skal jeg være der?  nór skal jaj v æːre dæːr?

Kdy jste se narodil(a)?

Når er du født?  nór  æːr dʏː föt?

kolik?   hvor mye?

Kolik to stojí?

Hvor mye koster det?, Hvor mye er det?  vur myːe koster dé?ˌ vur myːe  æːr dé?

Kolik to váží?

Hvor mye veier det?  vur myːe vajer dé?

Kolik je hodin?

Hva er klokka?  va  æːr klokːa?

V kolik hodin?

Hvilket klokkeslett?  vilket klokːešletː?

Kolik je to odtud zastávek?

Hvor mange holdeplasser er det herfra?  vur ma ŋe holːeplasːer æːr dé hæːrfra?

Kolik je ti let?

Hvor gammel er du?  vur gamːel  æːr dʏː?

‌Od/‌Do kolika let (věku)?

‌Fra/‌Til hvilken alder?  frá/‌til vilken alder?

O kolik je starší?

Hvor mye eldre er han?  vur myːe eldre  æːr han?

Kolikátého je dnes?

Hvilken dag er idag?  vilken dág  æːr idág?

proč?   hvorfor?

Proč jsi to udělal?

Hvorfor gjorde du det?  vurfor júre d ʏː dé?

Proč zrovna já?

Hvorfor akkurat meg?  vurfor akː ʏrát maj?

Proč ne?

Hvorfor ikke?  vurfor ikːe?

Nechápu proč.

Jeg skjønner ikke hvorfor.  jaj šönːer ikːe vurfor

Bůhví proč.

Guden vet (hvorfor).  g ʏːden vét (vurfor)

Zajímalo by mě, proč...

Jeg lurer på hvorfor...  jaj l ʏːrer pó vurfor

Čas

Tid

Budete mít (zítra) čas?

Er du ledig (i morgen)?, Har du tid (i morgen)?   æːr dʏː lédi (i mórn)?ˌ hár dʏː tí (i mórn)?

Kdy se sejdeme?

Når skal vi møtes?  nór skal ví mőtes?

V kolik hodin tam budete?

Når vil du være der presis?  nór vil d ʏː væːre dæːr presís?

Budu tam za pár minut.

(Jeg) er der om noen minutter.  (jaj)  æːr dæːr om núen minʏtːer

Kdy se vrátíte?

Når kommer du tilbake?  nór komːer d ʏː tilbáke?

Hned jsem zpět.

(Jeg er) straks tilbake.  (jaj  æːr) straks tilbáke

Odjíždím za dvě hodiny.

Jeg drar om to timer.  jaj drár om tú tímer

Odešel před půl hodinou.

Han gikk for en halvtime siden.  han jikː for en halːtíme síden

Je dost pozdě.

Det er ganske sent.  dé  æːr ganske sént

Je ještě brzy.

Det er fortsatt tidlig.  dé  æːr forčatː tídli

Musím to dodělat do pátku.

Jeg må gjøre det ferdig før fredag.  jaj mó jőre dé f æːrdi főr fréda

Musí to být zaplaceno do čtrnácti dní od...

Forfall er innen to uker fra...  forfal  æːr inːen tú ʏːker frá

Stihneme to?

Rekker vi det?  rekːer ví dé?

Nestihnu to včas.

Jeg rekker det ikke i tide.  jaj rekːer dé ikːe i tíde

Můžeme to odložit?

Kan vi utsette det?  kan ví  ʏːcetːe dé?

Můžete přijít někdy jindy?

Kan du komme en annen gang?  kan d ʏː komːe en anːen gaŋ?

Přijedu zítra ráno.

Jeg kommer i morgen tidlig.  jaj komːer i mórn tídli

Pozítří nebudu mít čas.

Jeg har ikke tid overimorgen.  jaj hár ikːe tí óverimórn

Vlak odjíždí zítra ráno.

Toget drar i morgen tidlig.  tóge drár i mórn tídli

Kolik máme času?

Hvor mye tid har vi?  vur myːe tí hár ví?

Nemáme moc času.

Vi har ikke mye tid., Vi har litt dårlig tid.  ví hár ikːe myːe tíˌ ví hár litː dórli tí

Musíme si pospíšit.

Vi må skynde oss.  ví mó šynːe osː

Spěchám.

Jeg må skynde meg.  jaj mó šynːe maj

Jak dlouho to potrvá?

Hvor lang tid vil det ta?  vur la ŋ tí vil dé tá?

Je nejvyšší čas jít.

Det er på tide å gå.  dé  æːr pó tíde o gó

Nemusím(e) spěchat.

Vi trenger ikke å haste., Det er ingen hast.  ví tre ŋer ikːe o hasteˌ dé æːr iŋen hast

Máme dost času.

Vi har god tid.  ví hár gú tí

Kolik je ti let?

Hvor gammel er du?  vur gamːel  æːr dʏː?

Měsíce a roky

Måneder og år

rok

år n  ór

• kalendářní rok

• kalenderår n  kalenderór

• školní rok

• skoleår n  skúleór

• přestupný rok

• skuddår n  skʏdːór

letos

i år  i ór

loni

i fjor  i fjúr

předloni

i forfjor  i forfjúr

před rokem

for et år siden  for et ór síden

příští rok

neste år  neste ór

za dva roky

om to år  om tú ór

pololetí

halvår n  halːór

čtvrtletí

kvartal n  kvartál

půlrok

halvår n  halːór

desetiletí

tiår n  tíór

století

århundre n  órhʏndre

tisíciletí

årtusen n  órtʏːsen

Roční období

Årstider

jaro

vår m  vór

léto

sommer m  somːer

podzim

høst m  höst

zima

vinter m  vinter

Měsíce v roce

Måneder

leden

januar  janʏár

únor

februar  febrʏár

březen

mars  marʃ

duben

april  apríl

květen

mai  mai

červen

juni  juːni

červenec

juli  juːli

srpen

august  eugʏst

září

september  september

říjen

oktober  október

listopad

november  november

prosinec

desember  desember

v červenci

i juli  i juːli

do února

(frem) til februar  (frem) til febrʏár

od listopadu

fra november  frá november

před měsícem

for en måned siden  for en móned síden

za měsíc

om en måned  om en móned

tento měsíc

denne måneden  denːe mónetn

příští měsíc

neste måned  neste móned

‌začátkem/‌koncem tohoto měsíce

‌i begynnelsen/‌på slutten av denne måneden  i bejynːelsen/‌pó šlʏtːen áv denːe mónetn

Datum

Dato

Kolikátého je dnes?

Hvilken dato er det i dag?  vilken dátu  æːr dé i dág?

Je sedmého června.

Det er sjuende juni.  dé  æːr šʏːene juːni

Včera bylo desátého října.

Det var tiende oktober i går.  dé vár tíene október i gór

Přijedeme pátého září.

Vi kommer femte september.  ví komːer femte september

Pozítří je osmého.

Overimorgen er det åttende.  óverimórn  æːr dé otːene

Od šestnáctého prosince budu pryč.

Jeg er borte fra sekstende desember.  jaj  æːr burte frá sajstene desember

Dny a týdny

Dager og uker

dnes

i dag  i dág

zítra

i morgen  i mórn

pozítří

overimorgen  óverimórn

popozítří

om tre dager  om tré dáger

včera

i går  i gór

předevčírem

i forgårs  i forgórʃ

denně, každý den

daglig, hver dag  dágliˌ væːr dág

jednou ‌denně/‌týdně

en gang ‌om dagen/‌i uka  en gaŋ om dágen/‌i ʏːka

za tři ‌dny/‌týdny

om tre ‌dager/‌uker  om tré dáger/‌ʏːker

‌minulý/‌příští týden

‌forrige/‌neste uke  forːie/‌neste ʏːke

v týdnu

i løpet av uka  i lőpe áv ʏːka

o víkendech

om helgene  om helgene

pracovní den

arbeidsdag m  arbajcdág

všední den

ukedag m  ʏːkedág

svátek

helligdag m  helːidág

Dny v týdnu

Ukedager

pondělí

mandag  manda

úterý

tirsdag  tirʃda

středa

onsdag  unsta

čtvrtek

torsdag  tórʃda

pátek

fredag  fréda

sobota

lørdag  lőrda

neděle

søndag  sönda

ve ‌středu/‌čtvrtek

på ‌onsdag/‌torsdag  pó unsta/‌tórʃda

Části dne

Tider av dagen

ráno

morgen m  mórn

dopoledne

formiddag m  formidːág

poledne

middag m  midːág

odpoledne

ettermiddag m  etːermidːág

večer

kveld m  kvel

noc

natt m  natː

půlnoc

midnatt m  midnatː

ráno (kdy)

på morgenen  pó mórnen

v poledne

midt på dagen  mit pó dágen

odpoledne (kdy)

på ettermiddagen  pó etːermidːágen

večer (kdy)

på kvelden  pó kvelːen

dnes večer

i kveld  i kvel

včera večer

i går kveld  i gór kvel

v noci

på natten  pó natːen

brzy ráno

den dagen tidlig, grytidlig i dag  den dágen tídliˌ gryːtídli i dág

‌o/po půlnoci

‌ved/‌etter midnatt  vé/‌etːer midnatː

během dne

i løpet av dagen  i lőpe áv dágen

Hodiny a minuty

Timer og minutter

Kolik je hodin?

Hva er klokka?  va  æːr klokːa?

Je pět hodin.

Den/‌Klokka er fem.  den/‌klokːa  æːr fem

Jsou tři pryč.

Den/‌Klokka er litt over tre.  den/‌klokːa  æːr litː óver tré

Jsou skoro dvě.

Den/‌Klokka er nesten to.  den/‌klokːa  æːr nesten tú

Je půl sedmé.

Den/‌Klokka er halv sju.  den/‌klokːa  æːr hal šʏː

Je tři čtvrtě na šest.

Den/‌Klokka er kvart på seks.  den/‌klokːa  æːr kvart pó seks

Je čtvrt na deset.

Den/‌Klokka er kvart over ni.  den/‌klokːa  æːr kvart óver ní

Je za pět sedm.

Den/‌Klokka er fem på sju.  den/‌klokːa  æːr fem pó šʏː

Je šest deset.

Den/‌Klokka er ti over seks.  den/‌klokːa  æːr tí óver seks

V kolik hodin?

På hvilken tid?, Når om dagen?  pó vilken tí?ˌ nór om dágen?

Ve tři hodiny odpoledne.

Klokka tre på ettermiddag.  klokːa tré pó etːermidːág

O půl sedmé.

Klokka halv sju.  klokːa hal š ʏː

Jak dlouho ‌poletíme/‌pojedeme?

Hvor lenge skal vi ‌fly/‌reise?  vur le ŋe skal ví flyː/‌rajse?

Zastavily se mi hodinky.

Klokka mi har stanset.  klokːa mi hár stanset

Máte hodinky?

Har du en klokke?  hár d ʏː en klokːe?

Jdou ty hodiny přesně?

Går den klokka riktig?  gór den klokːa rikti?

Podle mých hodinek máme ještě pět minut.

Etter min klokke har vi fortsatt fem minutter igjen.  etːer min klokːe hár ví forčatː fem min ʏtːer ijen

vteřina

sekund n  sekʏn

minuta

minutt n  minʏtː

hodina

time m  tíme

čtvrthodina

kvarter n  kvartér

půlhodina

en halvtime  en halːtíme

tři čtvrtě hodiny

tre kvarter  tré kvartér

Dlouhé dny

Pokud se chystáte na sever Norska v květnu, červnu nebo červenci, buďte připraveni na nezvykle dlouhou dobu denního světla. V nejsevernějších oblastech zůstává slunce na obloze po celou noc.

Koniec ukážky

Table of Contents

Obálka

Čísla

Číslovky

Všeobecné výrazy

Pozdravy a oslovení

Seznámení

Loučení

Přání

Porozumění

Žádosti, příkazy a návrhy

Poděkování a spokojenost

Omluvy, omyly a lítost

Souhlas

Nesouhlas, odmítnutí

Otázky

Určování času

Čas

Měsíce a roky

Dny a týdny

Hodiny a minuty

Barvy a rozměry

Veřejné nápisy

Cestování

Ubytování

Stravování

Na dovolené

Sport a volný čas

Nakupování

Nouzové situace

Bydlení

Rodina

Práce a brigáda

Komunikace

Gramatika

Praktické informace