1   Abeceda a výslovnost

Hláskování maďarské abecedy

a

[ɑ]

g

[geː]

ny

[eɲ]

ty

[ceː]

á

[aː]

gy

[ɟeː]

o

[ɒ]

u

[u]

b

[beː]

h

[haː]

ó

[oː]

ú

[uː]

c

[tseː]

i

[i]

ö

[ø]

ü

[y]

cs

[tʃeː]

í

[iː]

ő

[øː]

ű

[yː]

d

[deː]

j

[jeː]

p

[peː]

v

[veː]

dz

[dzeː]

k

[kaː]

q

[kuː]

w

[duplaveː]

dzs

[dʒeː]

l

[el]

r

[er]

x

[iks]

e

[ε]

ly

[jeː]

s

[eʃ]

y

[ipsilon]

é

[eː]

m

[em]

sz

[es]

z

[zeː]

f

[ef]

n

[en]

t

[teː]

zs

[ʒeː]

1.1   Základní pravidla výslovnosti samohlásek

V maďarštině se hlásky i, í, u, ú vyslovují stejně jako v češtině. Hlásky a, á, e, é, o, ó se však vyslovují jinak.

pravopis

výslovnost

a

[ɑ] tvoří se se zaokrouhlenými ústy, zní, jako bychom chtěli vyslovit o

á

[aː] vyslovuje se podobně jako á  v češtině

e

[ε] vyslovuje se přibližně jako německé ä, otevřeněji než e  v češtině

é

[eː] je víc zavřené, zní jako hláska mezi é a í

o, ó

[ɒ], [oː] jako když v češtině vyslovujeme o, ó , ale ústa jsou víc zaokrouhlená

i

[i] vyslovuje se jako české i , slabiky „di“, „ti“, „ni“ vyslovujeme tvrdě „dy“, „ty“, „ny“

ö, ő

[ø], [øː]  vyslovují se podobně jako v němčině

ü, ű

[y], [yː]  vyslovují se podobně jako v němčině

Pozor na rozlišení výslovnosti ö od e a od i, ü.

Může se stát, že při nesprávné výslovnosti (při záměně samohlásek) vznikne slovní tvar, který nebude mít v této podobě žádný význam.

repül    létat, letět, ale repil neznamená nic

Záměnou samohlásek může také vzniknout slovo s odlišným významem.

kört    kruh (v akuzativu), ale kert je zahrada

Existují však i případy, kdy při záměně samohlásek nedochází k nedorozumění, protože dané slovo se vyskytuje ve dvou tvarech se stejným významem.

csöpp, csepp    kapka

Je velmi důležité rozlišovat krátké samohlásky a, e, i, o, ö, u, ü a dlouhé samohlásky á, é, í, ó, ú, ő, ű.

Někdy může mít slovo s krátkou samohláskou úplně jiný význam než stejné slovo, ale se samohláskou dlouhou.

kar

rameno

kár

škoda

rag

osobní přípona

rág

hryzat

tör

lámat, rozbít

tőr

dýka

ver

bít

vér

krev

vaj

máslo

váj

dlabat, vrtat

hat

šest, působit

hát

hřbet

baj

zlo

báj

půvab

tar

holý

tár

rozevřít

kor

věk

kór

choroba

zug

koutek, zákoutí

zúg

hučet

haj

vlas

háj

sádlo

patak

potok

paták

kopyta

öt

pět

őt

jeho/ho, ji

bal

levý

bál

ples

fel

nahoru, vzhůru

fél

bát se, polovina

csap

kohoutek, udeřit

csáp

tykadlo

tag

člen

tág

široký

szel

krájet

szél

okraj, vítr

egér

myš

éger

olše

mar

hryzat, štípat, leptat

már

už

mer

odvážit se, nabírat

mér

měřit

gaz

plevel

gáz

plyn

1.2   Výslovnost souhlásek

Souhlásky b, c, d, dz, f, g, h, j, k, l, m, n, p, r, t, v, z, x se vyslovují stejně jako v češtině. Souhlásky v následující tabulce mají odlišnou výslovnost.

pravopis

výslovnost

pravopis

výslovnost

cs

[tʃ]

s

[ʃ]

dzs

[dʒ]

sz

[s]

gy

[ɟ]

ty

[c]

ly

[j]

zs

[ʒ]

ny

[ɲ]

V maďarštině na rozdíl od češtiny zůstávají souhlásky b, d, g, gy, v, z, zs na konci slova znělé.

dob    hodit, buben (nikoliv [dop])

szív    vdechovat, sát, srdce (nikoliv [sziːf])

Maďarština zná i dlouhé souhlásky, píšou se zdvojeně. Podobně jako u samohlásek je i zde velmi důležité rozlišovat jejich délku.

meny

nevěsta

menny

nebe

sok

mnoho

sokk

šok

hal

ryba

hall

slyšet

tol

tlačit

toll

pero

ál

falešný

áll

stát, brada

megy

jít

meggy

višeň

var

strup

varr

šít

kasza

kosa

kassza

pokladna

kel

vstát/vstávat

kell

muset, třeba

fen

ostřit, brousit

fenn

nahoru, vzhůru

ép

neporušený

épp

právě, akorát

len

len

lenn

dolů

Souhláska ch se v maďarštině vyskytuje pouze v některých slovech cizího původu, vyslovuje se jako h, např. mechanika, technika. Vyskytuje se také v příjmeních šlechtických rodin, např. Forgách, Grassalkovich, Madách, Zichy, v těchto případech se hláska vyslovuje jako č. Souhláska h se na konci slova nevyslovuje, např. méh (včela), ale ve slově méhes (včelín) se už h vysloví.

Výjimkami jsou slova bolyh (povrch chlupaté látky), doh (zatuchlost, zatuchlina), éh (hlad), enyh (mírné počasí, obleva), fellah (rolník, zemědělec na Blízkém východě, feláh), keh (kašel /koňský/), moh (mech), padisah (padišáh), potroh (bříško hmyzu), sah (šáh), Allah (Alláh), Zilah (město v Rumunsku) ap., kde se h vždy vyslovuje. Slova enyh, moh se už nepoužívají, považují se za archaismy.

1.3   Harmonie samohlásek

Pro maďarštinu je typická harmonie samohlásek. Proto má většina přípon více variant.

Např. přípona vyjadřující naši předložku na (být na něčem, ve významu umístění na povrchu) může mít tvary: -n, -on, -en, -ön.

Pokud slovo, ke kterému přidáváme příponu s tímto významem, končí na samohlásku, připojíme příponu -n, přičemž samohlásky a a e se po přidání přípony dlouží.

postán    na poště

zsemlén    na housce

kiflin    na rohlíku

zászlón    na vlajce

mezőn    na poli

gyűrűn    na prstenu

Příponu -on připojujeme ke slovům končícím na souhlásku, která obsahují hluboké nebo smíšené samohlásky.

falon    na stěně

virágon    na květu

teraszon    na terase

oszlopon    na sloupu

udvaron    na dvoře

úton    na cestě

Příponu -en připojujeme ke slovům s vysokými samohláskami.

egyetemen    na univerzitě

üvegen    na skle

szőnyegen    na koberci

filmen    na filmu

címeren    na erbu

kötélen    na laně

Příponu -ön připojujeme ke slovům, která obsahují pouze přehlasované samohlásky.

földön    na zemi

könyvön    na knize

gyümölcsön    na ovoci

függönyön    na zácloně

bőrön    na kůži

tőrön    na dýce

vysoké samohlásky

e, é, i, í, ö, ő, ü, ű

hluboké samohlásky

a, á, o, ó, u, ú

Jestliže jsou ve slovech vysoké samohlásky, připojujeme k nim přípony s vysokými samohláskami. Pokud jsou ve slovech samohlásky hluboké, budou mít i přípony se samohláskami hlubokými. Ke slovům se smíšenými samohláskami obvykle připojujeme přípony s hlubokými samohláskami, k složeným slovům připojujeme ve většině případů přípony podle poslední části (slova) složeniny.

szoba

pokoj

szobában

v pokoji

kert

zahrada

kertnél

u zahrady

tányér

talíř

tányérok

talíře

állatorvos

veterinář

állatorvostól

od veterináře

görögdinnye

vodní meloun

görögdinnyéből

z vodního melounu

könyvtár

knihovna

könyvtárba

do knihovny

mosógép

pračka

mosógépet

pračku

sütőpapír

pečicí papír

sütőpapírról

z pečicího papíru

városközpont

městské centrum

városközponthoz

k městskému centru

Přízvuk se vždy klade na první slabiku slova.

Maďarština je jazyk, který umožňuje vytvářet časoměrné verše, protože délka samohlásek a přízvuk jsou na sobě nezávislé.

1.4   Zákonitosti souhlásek

V následující části najdete příklady zákonitostí souhlásek, přičemž nalevo uvádíme, jak se dané slovo píše, a napravo, jak se vyslovuje.

1.4.1   Spodoba souhlásek

Jestliže se v řeči vedle sebe setkají dvě souhlásky, pak se z hlediska znělosti ovlivňují.

Tomuto jevu říkáme částečná spodoba, protože hláska se změní pouze z hlediska znělosti. Znělé a neznělé souhlásky a párové souhlásky (tj. znělé souhlásky, které mají svůj neznělý protějšek) jsou uvedeny níže:

Většina souhlásek tvoří páry - říká se jim párové:

znělé

b, d, gy, g, v, z, zs, dz, dzs

neznělé

p, t, ty, k, f, sz, s, c, cs

Naopak nepárové souhlásky opozici znělosti a neznělosti netvoří.

jen znělé

m, n, ny, j, ly, l, r

jen neznělé

h

*  Jestliže se setkají dvě souhlásky, z nichž jedna je znělá a druhá neznělá, připodobní se ve výslovnosti zpravidla první souhláska té druhé.

Pozor! Tato spodoba se neprojeví v pravopise.

fogkrém - fokkrém (zubní pasta)

könyvtár - könyftár (knihovna)

áztat - ásztat (močit, máčet, skropit)

rizskása - riskása (rýžová kaše)

zsebkendő - zsepkendő (kapesník)

*  Pokud je druhá ze sousedících souhlásek znělá, tak se vyslovuje zněle i ta první.

Pozor! Tato spodoba se neprojeví v pravopise.

foltból - foldból (ze skvrny)

színekben - színegben (v barvách)

bökdös - bögdös (šťouchat, drkat)

ósdi - ózsdi (zastaralý)

képzőművészet - kébzőművészet (výtvarné umění)

*  Jistým druhem spodoby je i jev, při kterém se hláska n stojící před hláskami b nebo p vyslovuje jako m.

Pozor! Tato forma spodoby se v pravopise neoznačuje.

különbség - külömbség (rozdíl)

színpad - szímpad (jeviště)

*  Když k jmennému slovnímu druhu končícímu na souhlásku připojíme přípony -vá/-vé nebo -val/-vel, nastane spodoba souhlásky v v příponě s koncovou souhláskou základu a vznikne tak dlouhá souhláska.

elnök + -vé = elnökké

tanár + -vá = tanárrá

virág + -val = virággal

víz + -vel = vízzel

*  Pokud se tyto přípony připojují ke slovům, které končí na spřežky (gy, ny, ty, sz, zs, cs, ly, dz), zdvojuje se pouze první písmeno.

kalács + -val = kaláccsal

fény + -vel = fénnyel

arany + -vá = arannyá

mész + -vé = mésszé

*  Jestliže končí slovo na h, zdvojí se tato souhláska pouze v případě, že se vyslovuje. Pokud se však na konci slova tato hláska nevyslovuje, nezdvojujeme ji, a přípony -vá/-vé nebo -val/-vel zůstávají v nezměněné podobě.

Allah + -val = Allahhal

sah + -vá = sahhá

juh + -val = juhval

düh + -vé = dühvé

*  Pokud končí slovo na souhlásku ch nebo x, počáteční písmeno přípon -vá/-vé a -val/-vel se mění na h a sz.

almanach + -val = almanachhal

reflex + -vel = reflexszel

bórax + -vá = bóraxszá

pech + -vé = pechhé

*  Ke spodobě dochází i tehdy, když se znak rozkazovacího způsobu -j připojuje ke slovesům končícím na -s, -sz, -z, -st, -szt.

Pozor! Projeví se to i v pravopise těchto slov.

keressem!

fesse!

hozzuk!

eresszétek!

olvassák!

*  Souhláska z v ukazovacích zájmenech ez, az se vždy změní na souhlásku, na kterou začíná příslušná přípony.

Pozor! Projeví se to i v pravopise.

ez + -vel = ezzel (s tímto)

az + - ból = abból (z tamtoho)

ez + -hez = ehhez (k tomuto)

az + -nak = annak (tamtomu)

Pozor! Existují případy, kdy k úplné spodobě dochází pouze ve výslovnosti.

anyja (annya - [ɑnjnjɑ])

bátyja (báttya - [baːtjtjɑ])

hagyjon (haggyon - [hɑɟɟon])

szóljon (szójjon [soːjjon])

1.4.2   Splývání souhlásek

Při splývání souhlásek se sousední hlásky neshodují pouze z hlediska znělosti, ale i místem a způsobem tvoření. Při tomto jevu vznikne v řeči ze dvou souhlásek souhláska třetí.

Pozor! Tento jev se v pravopise neprojeví.

d + s szabadság - szabaccság [sɑbɑtʃtʃaːg]

t + s kétség - kéccség [keːtʃtʃeːg]

d + sz szedsz - szecc [sεtsts]

gy + sz nagyszerű - naccerű [nɑtstsεryː]

1.4.3   Zkrácení souhlásek

Když se ke slovu končícímu na dlouhou souhlásku připojí přípona, jejíž začáteční souhláska je totožná s dlouhou souhláskou, píšeme pouze dvě stejná písmena.

szebb + -vel = szebbel (s krásnějším/krásnější)

orr + -val = orral (/s/ nosem)

toll + -val = tollal (perem)

okosabb + -ból = okosabból (z moudřejšího/moudřejší)

lett + -től = lettől (od lotyšského/lotyšské, od Lotyše/Lotyšky)

1.4.4   Souhlásky „j“ a „ly“

V maďarštině se hláska j píše jako j nebo ly. Původně se ly vyslovovalo podobně jako slovenské ľ, jeho dnešní výslovnost jako j zevšeobecněla na začátku 19. století. Původní výslovnost této hlásky můžeme slyšet už jen v palócském nářečí.

Se souhláskou ly na začátku slova se můžeme setkat pouze ve slově lyuk (díra), v ostatních případech se na začátku píše j.

Jednoslabičná slova většinou končí na souhlásku j, např.:

baj    neštěstí, zlo

éj    noc

faj    rasa

fej    hlava

máj    játra

száj    ústa

tej    mléko

új    nový

vaj    máslo

zaj    hluk, rachot, rámus

Pozor! Existuje však pár výjimek z tohoto pravidla:

boly    mraveniště, peloton

hely    místo

ily, ilyen    takový(to)

mely    který

mély    hluboký

mily, milyen    jaký

moly    mol

oly, olyan    takový

súly    hmotnost, váha

V dvojslabičných a víceslabičných slovech se přípona -aj píše s j.

kacaj    smích, chichot

olaj    olej

robaj    hřmot, rachot

szilaj    bujný, bujarý

talaj    půda

Tokaj    město v Maďarsku

zsivaj    hluk, křik, rámus, povyk

Pozor! Existuje i pár výjimek z tohoto pravidla. Do této skupiny můžeme zařadit také slovo gally (větev).

bivaly    buvol

guzsaly    přeslice

karvaly    krahujec

padmaly    výmol břehu, vodou podemleté místo (toto slovo se považuje za zastaralé)

tavaly    vloni

tengely    osa

Souhlásku ly píšeme ve slovech zakončených na -lya, -lye, -lyag, -lyeg, -lyog, -lyög, např.

fáklya    pochodeň

gólya    čáp

ibolya    fialka

korcsolya    brusle

pálya    dráha, trať

gereblye    hrábě

gombolyag    klubko

bélyeg    poštovní známka

mosolyog    usmívat se

hömpölyög    valit se

Pozor! Existuje pár výjimek z tohoto pravidla.

bója    bóje

buja    chlípný, smilný, bujný

csája    čaj připravený v samovaru

héja    jestřáb

hejehuja    citoslovce vyjadřující dobrou náladu, radostný jásot

kopja    kopí

rája    rája, rejnok

sajog    (tupě) bolet

szója    sója

tuja    túje

vijjog    skřehotat, vřeštět (zvuk vydávaný ptáky)

zsivajog    dělat hluk

V jednoduchých slovech se před souhláskou t a po souhlásce r obecně píše pouze j. Např.:

borjú    tele

felejt    zapomenout, zapomínat

hajrá    do toho!, spurt, finiš

rejt    skrýt, skrývat, schovat

sajt    sýr

sejt    tušit, buňka

terjed    šířit se, rozprostírat se

varjú    vrána

Souhlásku ly píšeme ve slovech s následujícími zakončeními: -ály, -ely, -ély, -oly, -öly, -uly.

akadály    překážka

király    král

osztály    třída

szabály    pravidlo

pehely    vločka

pikkely    šupina

székely    sikulský, Sikul(ka)

tengely    osa

engedély    povolení

erkély    balkon

segély    podpora

veszély    nebezpečí

komoly    vážný

pisztoly    pistole

sikoly    zavýsknutí

bögöly    ovád

paszuly    fazole zahradní

Pozor! Existuje několik výjimek z tohoto pravidla:

lakáj    lokaj

lebuj    putyka

maláj    malajský

muszáj    muset, třeba

papagáj    papoušek

röhej    řehot, smích

zörej    hřmot, lomoz, rachot

Další frekventovaná slova, v nichž se píše souhláska ly, tentokrát uvnitř slova:

béklyó    pouta

dölyf    pýcha, nadutost

esztergályos    soustružník/soustružnice

folyó    řeka

golyó    koule

golyva    vole

gömbölyű    okrouhlý, kulatý

gulyás    guláš

helyes    správný, roztomilý, pěkný

hólyag    měchýř

hüvelyk    palec

keselyű    sup

kölyök    mládě, uličník

mályva    slez

petrezselyem    petržel

pulyka    krůta

selyem    hedvábí

selypít    šišlat

süllyed    klesat, nořit se, potápět se

szívélyes    srdečný

Souhláska ly se píše i v některých křestních jménech a zeměpisných názvech.

Gergely    Řehoř

Ibolya    Viola

Mihály    Michal

Orsolya    Uršula

Ipoly    Ipeľ

Nápoly    Neapol

Vizsoly    obec v Maďarsku

2   Zvláštnosti jazyka

Maďarština je ugrofinský jazyk. Je to aglutinační typ jazyka, gramatické vztahy se vyjadřují pomocí nejrůznějších sufixů (slovotvorných přípon, gramatických znaků a koncovek) připojovaných ke kořeni slova. Pomocí přípon, znaků a koncovek vyjadřujeme např. číslo, pád nebo přivlastnění, např.:

címünk    naše adresa

házakba    do domů

emberekkel    s lidmi

szavaidban    ve tvých slovech

lakásaitokból    z vašich bytů

2.1   Pořadí připojování sufixů

Sufixy se ke kmeni slova připojují v následujícím pořadí: *  kmen slova *  slovotvorná přípona (slovesa, podstatného jména ap.) *  znak (množ. čísla, min. času, stupňování, přivlastňování ap.) *  koncovka (pádová, osoby, čísla, příslovečné přípony)

tan-ul-ó-k-at    žáky

meg-szám-lál-hat-atlan    nespočitatelné

Další příklad znázorní, jakým způsobem se ke kmeni slova připojují jednotlivé sufixy vyjadřující gramatické kategorie. Kmen slova tvoří podstatné jméno ház (dům), po kterém následuje znak množného čísla -k, který se připojuje pomocí spojovací hlásky a umožňující lehčí výslovnost (spojovací hláska se připojuje podle pravidel harmonie samohlásek), a nakonec se přidává příslovečná přípona - ta zde vyjadřuje místní vztahy -ba/-be (podle pravidel samohláskové harmonie se přidává přípona s hlubokou samohláskou).

kmen

spojovací hláska

znak mn. čísla

pádová přípona

ház

a

k

ba

iskolámat    mou školu

kmen

přivlastňování

spojovací hláska

přípona akuzativu

iskolá

m

a

t

iskoláinknál    u našich škol

kmen

přivlastňování

předložka u

iskolá

ink

nál

az iskola előtt    před školou (előtt je postpozice)

Maďarština má 18 pádů. Nerozlišuje gramatické rody. Např. přídavné jméno szép znamená pěkný, pěkná, pěkné, zájmeno ő se používá ve významu on, ona, ono. Chybějící kategorii rodu lze v případě maďarského jazyka vyjádřit na rovině lexikální. Co se týká rozlišení pohlaví osob a zvířat, je způsob tvoření těchto pojmenování podobný jako v češtině, tj. vyjadřuje se zvláštními slovy.

apa - anya    otec - matka

fiú - lány    chlapec - děvče

bika - tehén    býk - kráva

kandúr - macska    kocour - kočka

Zatímco čeština tvoří přechýlené názvy tzv. odvozováním, tj. tvoří názvy ženských osob od mužských názvů příponami -ka, -(k)yně, -ice, maďarština používá metodu kompozice, tzn. že tvoří složená slova přidáváním tzv. druhého komponentu (podstatného jména, např. -asszony, -lány, -nő).

szomszéd - szomszédasszony    soused - sousedka

diák - diáklány    student - studentka

tanító -tanítónő    učitel - učitelka

Zajímavostí maďarštiny je, že netvoří pojmenování pro ženské osoby od názvů příslušníků národů.

magyar    Maďar/Maďarka

szlovák    Slovák/Slovenka

Když chceme vyjádřit pohlaví osoby, neděláme to pomocí složeného slova, ale vazbou přídavného a podstatného jména.

Tegnap találkoztam egy szlovák fiúval.    Včera jsem se potkal/potkala s jedním Slovákem.

Tegnap találkoztam egy magyar lánnyal.    Včera jsem se potkal/potkala s jednou Maďarkou.

Názvy zvířat se tvoří tak, že se ke jménu zvířete připojí přívlastek určující pohlaví (tento přívlastek může být prvním, ale i druhým členem).

hím oroszlán - nőstény oroszlán    lev - lvice

szarvasbika - szarvastehén    jelen - laň

3   Podstatná jména

Podstatná jména se skloňují. Mají jednotné a množné číslo, nemají však rod. Pády se v maďarštině vyjadřují pomocí koncovek.

Viz kap. Pády.

3.1   Rod podstatných jmen

Maďarština nerozlišuje gramatické rody.

3.2   Množné číslo podstatných jmen

Množné číslo se v maďarštině tvoří pravidelně příponou množného čísla -k nebo jejími variantami: -ak, -ok, -ek, -ök, které vzniknou připojením samohlásek a, o, e, ö k znaku množného čísla -k. Tyto samohlásky jsou spojovacími hláskami, které se ke znaku připojují kvůli ulehčení výslovnosti slov v množném čísle. Spojovací hlásky se připojují podle pravidla harmonie samohlásek.

autó - autók, macska - macskák, ember - emberek, ajtó - ajtók, papír - papírok, toll - tollak, török - törökök

Přípona -k se připojuje k podstatným jménům končícím na samohlásku, přičemž krátké koncové samohlásky a a e se prodlužují.

alma - almák, mese - mesék, kifli - kiflik, hajó - hajók, szőlő - szőlők, gyűrű - gyűrűk

Přípona -ak se přidává k podstatným jménům, která obsahují hlubokou samohlásku a jsou zakončená na souhlásku.

ház - házak, fal - falak, hal - halak, tál - tálak, ágy - ágyak, sál - sálak, hold - holdak

Přípona -ok se přidává k podstatným jménům s hlubokými a smíšenými samohláskami.

sajt - sajtok, állat - állatok, paradicsom - paradicsomok, virág - virágok, zsúr - zsúrok

Přípona -ek se přidává k podstatným jménům s vysokými samohláskami.

gyerek - gyerekek, film - filmek, üveg - üvegek, cím - címek

Přípona -ök se přidává k podstatným jménům s přehlasovanými samohláskami.

kör - körök, görög - görögök, sör - sörök, zűr - zűrök, öröm - örömök, függöny - függönyök

Pozor! Některá slova s přehlasovanými samohláskami ö a ü mají před znakem množného čísla spojovací samohlásku -e-.

könyv - könyvek, föld - földek, tört - törtek, fül - fülek

3.3   Množné číslo párových částí těla

V maďarštině se párové části těla a s nimi související oděvy, jakož i obuv a jiné k nim se vztahující předměty (např. brusle) používají v jednotném čísle.

Miért nem nézel a szemembe?    Proč se mi nepodíváš do očí?

Reszket a kezem.    Třesou se mi ruce.

Fázik a fülem.    Je mi zima na uši.

Lábbal tiporja a törvényeket.    Šlape nohama po zákonech.

Tegnap otthon hagytam a kesztyűmet.    Včera jsem nechal(a) doma svoje rukavice.

Nem szorít az új cipőd?    Netlačí tě tvoje nové boty?

Ezt a nadrágot tavaly vettem.    Tyto kalhoty jsem koupil(a) vloni.

Ezt a zoknit a nagymamám kötötte nekem.    Tyhle ponožky mi upletla babička.

Mennyibe került ez a csizma?    Kolik stály tyto holínky?

Lehet itt korcsolyát kölcsönözni?    Dají se zde půjčit brusle?

Pokud se konstatování nevztahuje na obě části těla, ale pouze na jednu, vymezujeme ji pomocí přívlastku.

A jobb lábát veszítette el a balesetben.    Při nehodě přišel/přišla o pravou nohu.

Fél szemére vak.    Je slepý/slepá na jedno oko.

Tegnap leforráztam az egyik kezemet.    Včera jsem si opařil(a) jednu ruku.

Az öcsém eltörte a bal karját.    Můj mladší bratr si zlomil levé rameno.

Elveszett az egyik kesztyűm.    Ztratila se mi jedna rukavice.

3.4   Kmenové varianty podstatných jmen

Kmenové varianty (alomorfy, tj. varianty téhož morfému) podstatných jmen jsou varianty odvozené od stejného slovního základu, které souvisejí s prostředím, v němž se nacházejí.

V následujícím přehledu uvádíme všechny typy kmenových variant podstatných jmen, přičemž u každé varianty je jen jeden příklad.

ZÁKLADNÍ KMEN

KMENOVÉ VARIANTY

cipő

cipő+t

bokor

bokor+ban

bokr+ok

teher

teher+től

terh+ek

víz

víz+ben

viz+ek

fa

fa+féle

fá+k

fiú

fiú+nak

fi+a

erdő

erdő+ben

erde+i

mű

mű+ben

műv+em

ló

ló+ra

lov+am

hó

hó+ban

hav+at

falu

falu+ban

falv+ak

Kmenové varianty podstatných jmen v množném čísle:

Kmenová samohláska se krátí: madár - madarak, egér - egerek

Kmenová samohláska vypadává: szerelem - szerelmek, eper - eprek

Kmenová samohláska se mění a přidává se v: ló - lovak, tó - tavak

Pozor! Výjimky z hlediska harmonie samohlásek:

híd - hidak, férfi - férfiak, zsír - zsírok

3.5   Pády

Přehled pádů a jejich přípon v jednotném čísle:

PÁD

PŘÍPONA

PŘÍKLAD

nominativ

-

asztal

genitiv

-/-nak (a)/-nek (a)

asztal/asztalnak (a)

dativ

-nak/-nek

asztalnak

akuzativ

-t

asztalt

inesiv

-ban/-ben

asztalban

elativ

-ból/-ből

asztalból

illativ

-ba/-be

asztalba

adessiv

-nál/-nél

asztalnál

ablativ

-tól/-től

asztaltól

allativ

-hoz/-hez/-höz

asztalhoz

essiv

-ként

asztalként

translativ

-vá/-vé

asztallá

instrumentál

-val/-vel

asztallal

causalis

-ért

asztalért

sublativ

-ra/-re

asztalra

delativ

-ról/-ről

asztalról

superessiv

-n/-on/-en/-ön

asztalon

terminativ

-ig

asztalig

Přehled pádů určujících místní vztahy:

Pád zvaný lokál v maďarštině neexistuje, jeho funkci plní pády, které umožňují přesnější definici místních vztahů. Těchto pádů je devět a uvádíme je v následující tabulce.

poloha

směr z/od (t)

směr do/k

vnější

-nál/-nél  adess.

-tól/-től  ablat.

-hoz/-hez/-höz  allat.

vnitřní

-ban/-ben  ines.

-ból/-ből  elat.

-ba/-be  illat.

povrch.

-n,-on,-en,-ön  super.

-ról/ről  delat.

-ra/-re  sublat.

3.5.1   Místní vztahy v souvislosti s ukazovacími zájmeny

Příslovečné přípony vyjadřující místní vztahy se mohou připojovat i k ukazovacím zájmenům ez (tento, tato, toto) a az (tamten, tamta, tamto).

Po přidání pádové příslovečné přípony k těmto zájmenům se koncová souhláska z změní na stejnou souhlásku, jakou začíná přípona. Pokud přípona začíná na samohlásku, z se nemění. Přípony se i v tomto případě připojují podle pravidel harmonie samohlásek. Pravidla harmonie samohlásek se vztahují i na připojování přípon k podstatným jménům, která dané ukazovcí zájmeno určuje.

*  Ukazovací zájmena mohou přibírat příslovečné přípony vyjadřující místní vztahy ve významu uvnitř nečeho, zevnitř něčeho a dovnitř něčeho.

Hol?/Kde?

Honnan?/Odkud?

Hova?/Kam?

ebben /v tomto/této

ebből /z tohoto/této

ebbe /do tohoto/této

abban /v tamtom/tamté

abból /z tamtoho/tamté

abba /do tamtoho/tamté

Ebben a boltban vettem az ajándékot.    V tomto obchodě jsem koupil(a) dárek.

Abban a dobozban találtam a fényképeket.    Fotografie jsem našel/našla v tamté krabici.

Ebből a lisztből sütöttem a kalácsot.    Z této mouky jsem upekl(a) koláč.

Abból a könyvből tanultam a vizsgára.    Z tamté knihy jsem se učil(a) na zkoušku.

Ebbe az iskolába jártál?    Do této školy jsi chodil(a)?

Ne menj abba a városba!    Nechoď do tamtoho města!

*  Mohou přibírat i přípony určující místní vztahy na nějakém povrchu, směrem z nějakého povrchu a na nějaký povrch.

Hol?/Kde?

Honnan?/Odkud?

Hova?/Kam?

ezen /na tomto/této

erről /z tohoto, o tomto*

erre /na tento/tuto

azon /na tamtom/tamté

arról /z tamtoho, o tamtom*

arra /do tamtoho/tamté

Poznámka: * pro nedostatek místa v tabulce jsme neuvedli varianty z této, o této, z tamté, o tamté.

Ki van ezen a fényképen?    Kdo je na této fotografii?

Azon a polcon vannak a kedvenc regényeim.    Na tamté polici jsou mé oblíbené romány.

Erről a filmről még sosem hallottam.    O tomto filmu jsem ještě nikdy neslyšel(a).

Arról az asztalról is letörölted a port?    Utřel(a) jsi prach i z tamtoho stolu?

Erre a történetre már nem emlékszem.    Na tento příběh se už nepamatuju.

Ne rajzolj arra a papírra!    Nekresli na tamten papír!

*  Tato ukazovací zájmena mohou též přibírat přípony vyjadřující místní vztahy v blízkosti někoho, něčeho, směrem od někoho, něčeho a k někomu, něčemu.

Hol?/Kde?

Honnan?/Odkud?

Hova?/Kam?

ennél /u tohoto/této

ettől /od tohoto/této

ehhez /k tomuto/této

annál /u tamtoho/tamté

attól /od tamtoho/tamté

ahhoz /k tamtomu/tamté

Tegnap is ennél a szobornál találkoztunk.    I včera jsme se setkali/setkaly u této sochy.

Annál a háznál állt meg az autó.    Auto zastavilo u tamtoho domu.

Az új étterem ettől a cukrászdától pár méterre található.    Nová restaurace se nachází pár metrů od této cukrárny.

A megálló száz méterre van attól az épülettől.    Zastávka je sto metrů od tamté budovy.

Ehhez a megjegyzéshez nincs több hozzáfűznivalóm.    K této poznámce nemám víc co dodat.

Ahhoz a fához támasztottam a biciklimet.    K tamtomu stromu jsem opřel(a) svoje kolo.

K jednotlivým maďarským městům se připojují dva typy příslovečných přípon vyjadřujících místní vztahy. Jednak jsou to příslovečné přípony označující pohyb směrem dovnitř něčeho (-ba/-be - illativ), ven z něčeho (-ból/-ből - elativ) a taktéž vnitřní pozici (-ban/-ben - inesiv), dále jsou to příslovečné přípony označující pohyb na povrch něčeho (-ra/-re - sublativ), pohyb z povrchu něčeho (ról/ről - delativ) a povrchovou pozici (-n/-on/-en/-ön - superessiv). V následujících dvou tabulkách uvádíme župní sídla Maďarska rozdělená podle toho, jaké se k nim připojují příslovečné přípony.

Hol?/Kde?

Honnan?/Odkud?

Hova?/Kam?

Debrecenben

Debrecenből

Debrecenbe

Egerben

Egerből

Egerbe

Győrben

Győrből

Győrbe

Salgótarjánban

Salgótarjánból

Salgótarjánba

Veszprémben

Veszprémből

Veszprémbe

Hol?/Kde?

Honnan?/Odkud?

Hova?/Kam?

Békéscsabán

Békéscsabáról

Békéscsabára

Budapesten

Budapestről

Budapestre

Kaposváron

Kaposvárról

Kaposvárra

Kecskeméten

Kecskemétről

Kecskemétre

Miskolcon

Miskolcról

Miskolcra

Nyíregyházán

Nyíregyházáról

Nyíregyházára

Pécsen

Pécsről

Pécsre

Szegeden

Szegedről

Szegedre

Székesfehérváron

Székesfehérvárról

Székesfehérvárra

Szekszárdon

Szekszárdról

Szekszárdra

Szolnokon

Szolnokról

Szolnokra

Szombathelyen

Szombathelyről

Szombathelyre

Tatabányán

Tatabányáról

Tatabányára

Zalaegerszegen

Zalaegerszegről

Zalaegerszegre

Příklady na připojování příslovečných přípon k názvům zemí:

Hol? - Kde?

Magyarországon    v Maďarsku

Csehországban    v Česku

Honnan? - Odkud?

Magyarországról    z Maďarska

Csehországból    z Česka

Hova? - Kam?

Magyarországra    do Maďarska

Csehországba    do Česka

3.5.2   Místní vztahy v souvislosti s dopravními prostředky

Pro označení nástupu, výstupu, případně přestupu při cestování dopravními prostředky používáme sloveso száll. Když chceme v maďarštině vyjádřit místní vztahy v souvislosti s různými dopravními prostředky, tedy zda do nich nastupujeme nebo z nich vystupujeme, případně zda přestupujeme z jednoho dopravního prostředku do jiného, používáme sloveso száll (které má také význam letět).

K tomuto slovesu potom připojujeme slovesné předpony be-, ki-, fel-, le-, át- podle toho, jaký místní vztah chceme vyjádřit.

Slovesa beszáll (nastoupit, nastupovat) a kiszáll (vystoupit, vystupovat) se používají tehdy, když hovoříme o dopravních prostředcích bez schodů, např.:

autó, kocsi (auto), felvonó, lift (výtah), metró (metro), taxi (taxík) ap.

Beszállok az autóba.    Nastoupím do auta.

Kiszállok az autóból.    Vystoupím z auta.

Beszállsz a kocsiba.    Nastoupíš do auta.

Kiszállsz a kocsiból.    Vystoupíš z auta.

Beszáll a felvonóba.    Nastoupí do výtahu.

Kiszáll a felvonóból.    Vystoupí z výtahu.

Beszállunk a liftbe.    Nastoupíme do výtahu.

Kiszállunk a liftből.    Vystoupíme z výtahu.

Beszálltok a metróba.    Nastoupíte do metra.

Kiszálltok a metróból.    Vystoupíte z metra.

Beszállnak a taxiba.    Nastoupí do taxíku.

Kiszállnak a taxiból.    Vystoupí z taxíku.

Slovesa felszáll (nastoupit, nastupovat) a leszáll (vystoupit, vystupovat) se používají v případě, že mluvíme o vyvýšených dopravních prostředcích, do kterých nastupujeme po schodech, např.:

(autó)busz (autobus), repülő(gép) (letadlo), troli(busz) (trolejbus), villamos (tramvaj) ap.

Felszállok az autóbuszra.    Nastoupím do autobusu.

Leszállok az autóbuszról.    Vystoupím z autobusu.

Felszállsz a repülő(gép)re.    Nastoupíš do letadla.

Leszállsz a repülő(gép)ről.    Vystoupíš z letadla.

Felszáll a troli(busz)ra.    Nastoupí do trolejbusu.

Leszáll a troli(busz)ról.    Vystoupí z trolejbusu.

Felszállunk a villamosra.    Nastoupíme do tramvaje.

Leszállunk a villamosról.    Vystoupíme z tramvaje.

Sloveso átszáll (přestoupit) se používá, když chceme vyjádřit, že přestupujeme z jednoho dopravního prostředku do druhého.

Átszállok az autóból a metróba.    Přestoupím z auta do metra.

Átszállsz a troli(busz)ról a villamosra.    Přestoupíš z trolejbusu do tramvaje.

Péter átszáll a kocsiból az autóbuszra.    Petr přestoupí z auta do autobusu.

Éva átszáll a villamosról a taxiba.    Eva přestoupí z tramvaje do taxíku.

Poznámka: V maďarštině nemá genitiv vlastní pádovou koncovku. Když chceme vyjádřit přivlastnění, připojíme osobní přivlastňovací přípony k tomu slovu, které označuje předmět přivlastňování. Vlastník nedostává žádnou koncovku, buď je v nominativu (Péter nővére), nebo v dativu a pak se k němu přidává koncovka -nak/-nek (Péternek a könyve). V této gramatice používáme pro uvedené tvary pojmenování genitiv kvůli lepšímu porovnávání s češtinou.

3.5.3   Předmětný pád

Při skloňování podstatných jmen se v maďarštině používá předmětový pád, shoduje se s naším akuzativem. Tvoří se přidáním koncovek -t, -ot, -et, -öt, -at, přičemž samotnou akuzativní koncovkou je pouze -t, samohlásky o, e, ö, a jsou spojovacími hláskami, které se před tuto koncovku přidávají kvůli snadnější výslovnosti. Spojovací hlásky se připojují podle pravidel harmonie samohlásek. Tvoření akuzativu podstatných jmen: Koncovku -t připojujeme k podstatným jménům, která končí na samohlásku, dochází při tom k prodloužení samohlásek a a e.

almát    jablko

körtét    hrušku

mozit    kino

szőlőt    hrozen

fésűt    hřeben

Koncovka -t přidáváme také k podstatným jménům zakončeným na souhlásky -l, -ly, -n, -ny, -r, -s, -sz, -z, -zs.

asztalt    stůl

esélyt    vyhlídku, šanci

színt    barvu

reményt    naději

bort    víno

várost    město

panaszt    stížnost

ízt    chuť

garázst    garáž

Pozor! Výjimku tvoří podstatná jména fület (ucho), halat (rybu), sálat (šál), falat (stěnu), házat (dům). Patří k následujícím skupinám.

Koncovku -at mají převážně jednoslabičná podstatná jména s hlubokými samohláskami.

ágat    větev

lyukat    díru

várat    hrad

tollat    pero

vágyat    touhu

Koncovku -et připojujeme k podstatným jménům s vysokými samohláskami.

tervet    plán

kincset    poklad

emléket    vzpomínku

szüretet    vinobraní, sklizeň

kőzetet    horninu

Koncovku -ot přidáváme k podstatným jménům, která obsahují hluboké nebo smíšené samohlásky.

paradicsomot    rajče

szalagot    pás(ku), stuhu

harangot    zvon

templomot    kostel

borítékot    obálku

Koncovku -öt připojujeme k víceslabičným podstatným jménům s přehlasovanými samohláskami.

ördögöt    čerta

gyümölcsöt    ovoce

tükröt    zrcadlo

görögöt    Řeka/Řekyni

törököt    Turka/Turkyni

Pozor! Výjimku tvoří podstatné jméno: könyvet (knihu).

3.5.4   Dativ

Dativ se tvoří příponami -nak, -nek. Připojování dativní přípony se rovněž řídí pravidly harmonie samohlásek. Koncovka -nak se přidává k podstatným jménům s hlubokými nebo smíšenými samohláskami. Pokud se připojuje k podstatnému jménu zakončenému na samohlásku a, tak se tato samohláska prodlouží.

iskolának    škole

fiúnak    chlapci

határnak    hranici

bútornak    nábytku

Katinak    Katce

Koncovka -nek se přidává k podstatným jménům s vysokými samohláskami. Pokud se připojuje k podstatnému jménu zakončenému na samohlásku e, tak se tato samohláska prodlouží.

mesének    pohádce

földnek    zemi

ünnepnek    svátku

embernek    člověku

Petinek    Peťovi

3.5.5   Instrumentál

Tvoří se přidáním přípon -val, -vel. Přípony instrumentálu se také připojují na základě harmonie samohlásek. Příponu -val připojujeme k podstatným jménům s hlubokými a smíšenými samohláskami. Pokud končí podstatné jméno na samohlásku, připojujeme tuto příponu v nezměněném tvaru (zároveň se prodlouží koncové a), pokud končí jméno na souhlásku, asimiluje přípona -val s koncovou souhláskou. Jestliže končí podstatné jméno na souhlásku -h a tato souhláska se nevyslovuje, tak se přípona připojuje v nezměněném tvaru.

kutyával    se psem

várossal    s městem

faluval    s vesnicí

világgal    se světem

vonattal    vlakem

autóval    autem

juhval    s ovcí

Příponu -vel připojujeme k podstatným jménům s vysokými samohláskami. Pokud končí podstatné jméno na samohlásku, připojujeme tuto příponu v nezměněném tvaru (koncové e se při tom prodlouží), pokud končí jméno na souhlásku, asimiluje přípona -vel s koncovou souhláskou. Jestliže končí podstatné jméno na souhlásku -h a tato souhláska se nevyslovuje, tak se přípona připojuje v nezměněném tvaru.

zenével    s hudbou

örömmel    s radostí

liszttel    (s) moukou

vízzel    (s) vodou

repülőgéppel    letadlem

biciklivel    kolem

dühvel    s hněvem

KONIEC UKÁŽKY

Table of Contents

Obálka

1 Abeceda a výslovnost

1.1 Základní pravidla výslovnosti samohlásek

1.2 Výslovnost souhlásek

1.3 Harmonie samohlásek

1.4 Zákonitosti souhlásek

2 Zvláštnosti jazyka

2.1 Pořadí připojování sufixů

3 Podstatná jména

3.1 Rod podstatných jmen

3.2 Množné číslo podstatných jmen

3.3 Množné číslo párových částí těla

3.4 Kmenové varianty podstatných jmen

3.5 Pády

3.6 Příklady použití některých pádů

4 Přídavná jména

5 Členy

6 Zájmena

7 Číslovky

8 Slovesa

9 Příslovečné přípony a postpozice

10 Příslovce

11 Spojky

12 Větné částice, větná citoslovce

13 Tvoření slov v maďarštině

15 Pravopis a interpunkce

16 Dialekty maďarštiny