1   Výslovnost

1.1   Španělská abeceda

a

[a]

h

[atʃe]

ñ

[eɲe]

u

[u]

b

[be]

i

[i]

o

[o]

v

[uβe]

c

[θe]

j

[xota]

p

[pe]

w

[uβe doβle]

d

[de]

k

[ka]

q

[ku]

x

[ekis]

e

[e]

l

[ele]

r

[ere]

y

[je]

f

[efe]

m

[eme]

s

[ese]

z

[θeta]

g

[xe]

n

[ene]

t

[te]

V Americe se b nazývá be alta nebo be larga a v ve baja, ve corta nebo ve chica. W se pod vlivem angličtiny v Americe někdy označuje jako doble u.

Y lze také vyslovovat i griega, v takovém případě vyslovujeme i jako i latina.

1.2   Samohlásky

Španělština má pět samohlásek - a, e, i, o a u. Y se většinou jako samohláska nechová. Ve španělštině nerozlišujeme krátké a dlouhé samohlásky, čárka nad samohláskou značí přízvuk. Pokud stojí samohlásky e a i za písmeny c nebo g, mění jejich výslovnost.

cicatriz [θikaˈtɾiθ], gigante [xiˈgante], cocer [koˈθeɾ]

Viz kap. Souhlásky a hláskové skupiny.

„U“ s rozlučníkem - ü - není přehláska, vyskytuje se pouze ve skupinách güe a güi, kde značí, že se u má vyslovit. (Na rozdíl od skupin „gue“ a „gui“.)

bilingüe [biˈlingwe], lengüeta [lenˈgweta], pingüino [pinˈgwino]

1.2.1   Dvojhlásky a trojhlásky

Španělština má mnohem více dvojhlásek než čeština. Dvojhlásky jsou tvořeny nepřízvučnými zavřenými samohláskami i a u, tzv. slabými samohláskami, a jakoukoli další samohláskou. Vyslovují se jako jedna slabika - slabé samohlásky se stávají polosouhláskami, takže i se vysloví jako [j] a u jako [w] (ne jako „v“).

nieve, peine, labio, sois, rabia, aire, agua, causa, bueno, deuda, antiguo, ruido, cuidar

Dvojhlásku tvoří i dvě samohlásky oddělené souhláskou h, protože ta se nevyslovuje.

buhardilla, ahumar, ahijar, rehusar, rehilete, prohibir, sabihondo

Dvojhláska ale nevzniká ve skupinách gue, gui, que a qui, písmeno u se v nich vůbec nevyslovuje.

Miguel [miˈɣel], guerrilla [geˈriʎa], Guinea [giˈnea], águila [ˈaɣila], quechua [ˈketʃwa] Quintana [kinˈtana]

Trojhlásky tvoří jedna silná samohláska mezi dvěma slabými.

Uruguay, buey, cambiáis, cambiéis, guau

Dvojhlásky a trojhlásky mohou vznikat také na hranici slov.

Přízvučné i a u tvoří samostatnou slabiku a přízvuk je vždy graficky označen. Skupina dvou samohlásek, z nichž každá je v jiné slabice, se nazývá hiát.

país, María, reír, ríe, oír, río, laúd, cacatúa, transeúnte, búho, diríais; také caer, teatro, poeta ap.

1.3   Souhlásky a hláskové skupiny

b, v na zač. slova a po m,n [b]

g [g], před e,i [x]

b, v uvnitř slova [β]

h  nevyslovuje se

c [k] ,

j [x]

c před e,i [θ], v am. šp. [s]

ll [ʎ], v am. šp. [j], [ʒ]

ch [tʃ]

ñ [ɲ]

d na konci slova a mezi samohl. [ð]

z [θ], v am. šp. [s]

gua [gwa]

gue [ge]

gui [gi]

que [ke]

guo [gwo]

güe [gwe]

güi [gwi]

qui [ki]

b, v

Vyslovují se dvěma způsoby v závislosti na okolních hláskách: *  na začátku slova a po m a n se vyslovují jako [b]

boca [ˈboka], blanco [ˈblanko], vaca [ˈbaka], viento [ˈbjento], hombre [ˈombɾe], tranvía [tɾamˈbia], un beso [umˈbeso], sin billete [simbiˈʎete]

*  ve všech ostatních případech se vyslovují povoleně - [β]: rty se k sobě jen přiblíží, ale nedotknou se

lobo [ˈloβo], uva [ˈuβa], pobre [ˈpoβɾe], cuervo [ˈcweɾβo], abdicar [aβdiˈkaɾ], objeto [oβˈxeto], su boda [suˈβoða], vamos a ver [bamos aˈβeɾ]

Stejná výslovnost dvou různých písmen vede k pravopisným chybám. Zvláště méně vzdělaní lidé často neví, které písmeno napsat.

z, c  ve skupinách “ce” a “ci”

Vyslovují se [θ]: jako „s“ se špičkou jazyka mezi zuby

zona [ˈθona], plaza [ˈplaθa], paz [ˈpaθ], cecina [θeˈθina], cerveza [θeɾˈβeθa]

Před e a i se z píše pouze v cizích slovech - nazi. Některá slova je možné psát oběma způsoby - eccema i eczema.

V ostatních případech se c vyslovuje jako [k].

tocar [toˈkaɾ], poco [ˈpoko], clic [ˈklik], acústico [aˈkustiko]

Kvůli zachování stejné výslovnosti a také proto, že z nestává před e a i, dochází u podstatných jmen v množném čísle a v některých slovesných tvarech ke změně pravopisu.

pez - peces, crecer - crezco

Viz též kap. Množné číslo podstatných jmen nebo kap. Přítomný čas.

Někdy se místo [θ] vyslovuje [s]. Tento jev se nazývá seseo a vyskytuje se v americké španělštině, na Kanárských ostrovech a v některých oblastech Andalusie.

cereza [seˈɾesa]

Viz též kap. Americká španělština.

ch

Vyslovuje se jako „č“.

chachi [ˈtʃatʃi], chocho [ˈtʃotʃo], cheque [ˈtʃeke], chupar [tʃuˈpaɾ]

Podle nejnovější reformy pravopisu už ch nepatří do španělské abecedy, protože je to spřežka. Ve slovnících se slova začínající na „ch“ budou řadit pod písmeno „c“. (V některých starších slovnících se „ch“ řadilo za „c“.)

d

Jako [d] se vyslovuje pouze na začátku slova a po písmenech n a l.

deber [deˈβeɾ], donde [ˈdonde], caldo [ˈkaldo]

V ostatních případech je jeho výslovnost povolená - [ð]: jazyk se nedotkne patra. Na konci slova se někdy až blíží „s“.

madera [maˈðeɾa], crudo [ˈkɾuðo], padre [ˈpaðɾe], pedido [peˈðiðo], piedad [pjeˈðað]

Neplést si s anglickou výslovností.

V hovorové španělštině se d v koncovce -ado a na konci slova často nevyslovuje vůbec. (Ještě větším prohřeškem proti správné výslovnosti je vypouštění d v koncovkách -ada, -ido, -ida.)

edad [eˈða], amado [aˈmao]

j, g  ve skupinách “ge” a “gi”

Vyslovuje se [x]

boj [ˈbox], bajo [ˈbaxo], aflojar [afloˈxaɾ], jengibre [xenˈxiβɾe], coger [koˈxeɾ], biología [bjoloˈxia]

Kvůli zachování výslovnosti dochází ke změně pravopisu v některých tvarech sloves končících na -ger a -gir.

proteger - protejo, exigir - exijan

Viz též kap. Přítomný čas.

Naproti tomu u sloves končících na -jar k žádným změnám pravopisu nedochází.

dejar - dejen

I když se ve většině případů hlásková skupina [xe] přepisuje jako ge, existuje nezanedbatelné množství slov, ve kterých se píše je. Jde hlavně o slova končící na -aje, slova začínající na aje- či eje- a odvozeniny s příponami -ero, -ería nebo -eza ap. (Tam, kde by bylo g v češtině, bude i ve španělštině.)

paisaje, ajeno, ejemplo, cajero (caja), relojería (reloj), bajeza (bajo), extranjero

Ale: agente, ligero, ambages

Ze sloves končících na [-xeɾ] nebo [-xiɾ] se s j píší pouze mejer, tejer a crujir

g  před “a”, “o”, “u” a souhláskami

vyslovuje se jako [g] pouze na začátku slova a po n.

gato [ˈgato], grueso [ˈgɾweso], rango [ˈrango]

V ostatních případech je povolená výslovnost - [ɣ]: vyslovuje se bez doteku mluvidel.

arruga [aˈruɣa], agosto [aˈɣosto], siglo [ˈsiɣlo]

h

Ve spisovné španělštině se nevyslovuje.

honor [oˈnoɾ], cohete [koˈete], huevo [weβo], búho [ˈbuo]

V Andalusii, Extremaduře a na Kanárských ostrovech se ve slovech, která původně v latině začínala na f, vyslovuje neznělé [h] nebo [x].

hablar [haˈβlaɾ] (fabulare), huir [ˈhwiɾ] (fugare), hermoso [heɾˈmoso] (formoso)

Podobně se vyslovují i slova cizího původu, cizí jména ap.

hámster [ˈhamsteɾ], holding [holˈdin], Hawái [haβˈaj]

Ve slovech začínajících na hua-, hue-, hui- se někdy h vyslovuje jako oslabené „g“.

ll

Vyslovuje se [ʎ]: podobně jako slovenské „ľ“, jazyk se dotýká tvrdého patra (ne horní dásně).

llamar [ʎaˈmaɾ], pollo [ˈpoʎo], lleno [ˈʎeno], apellido [apeˈʎiðo]

Nevyslovovat [lj], to by mohlo vést k záměnám: hallar - aliar ap.

V mnoha oblastech Španělska i Ameriky se ll vyslovuje stejně jako y, zvláště mezi mladými lidmi. Tento jev se nazývá yeísmo.

Viz též kap. Americká španělština.

Podle poslední reformy pravopisu bylo ll vyškrtnuto ze španělské abecedy. Slova začínající na „ll“ se budou řadit pod „l“. (Dříve se v některých slovnících „ll“ řadilo až za něj.)

ñ

Vyslovuje se jako české „ň“.

ñoño [ˈɲoɲo], España [espaˈɲa], pañuelo [paˈɲwelo], ñeque [ˈɲeke]

q

Vyslovujeme jako [k]. Za písmenem q stojí ve španělských slovech vždy u, to se však nevyslovuje.

querer [keˈɾeɾ], reconquista [rekonˈkista], Quito [ˈkito], Enrique [enˈɾike]

r

Vyslovuje se drnčivě s více kmity špičky jazyka, jsou-li ve slově dvě r za sebou, na začátku slova a po písmenech l, s a n.

torre [ˈtore], rogar [roˈɣaɾ], alrededor [alreðeˈðoɾ], enredar [enreðaˈðoɾ], sus rimas [susrimas]

V ostatních případech je pouze jednokmitové, není drnčivé.

cuerda [kweɾða], toro [toɾo], ordenador [oɾdenadoɾ]

Připojujeme-li předponu před slovo začínající na r-, dochází ke zdvojení tohoto písmene, aby se zachovala jeho drnčivá výslovnost.

real - irreal, relieve - bajorrelieve, remolque - semirremolque, revolución - contrarrevolución, riesgo - arriesgar

Pozor: Je třeba pečlivě rozlišovat mezi výslovností jednokmitového a vícekmitového r, protože slova mohou mít zcela odlišný význam podle toho, které r se v nich vysloví.

pero (ale) - perro (pes), caro (drahý) - carro (vůz), ahora (teď) - ahorra (šetří)

s

Španělské s se správně vyslovuje se špičkou jazyka téměř opřenou o patro za horními zuby, takže zvuk trochu připomíná „š“.

V Andalusii, na Kanárských ostrovech a ve většině španělsky mluvících zemí v Americe se s vyslovuje podobně jako v češtině.

V jižním Španělsku a v mnoha španělsky mluvících zemích v Americe se s na konci slabiky a na konci slova vyslovuje s přídechem, takže zní jako "h" nebo jako "ch", někdy se dokonce nevysloví vůbec.

isla [ˈihla], animales [aniˈmalex], hombres [ˈombɾe]

V některých oblastech Andalusie se s vyslovuje podobně jako z. Tento jev se nazývá ceceo.

persona [peɾˈθona]

Všimněte si, že španělština připojuje písmeno e na začátek slov, která v jiných jazycích začínají na kombinaci s + samohláska.

esperar - sperare (lat.), espagueti - spaghetti (it.), espacio - space (ang.), estricto - striktní, eslavo - Slovan, España - Španělsko

y

Je považováno za souhlásku, pokud stojí na začátku slova nebo slabiky. Oproti českému „j“ je výslovnost španělského y užší, blíží se sykavkám.

yeso, yema, ayuda, mayo

V ostatních případech je považováno za samohlásku a vyslovuje se jako i (nebo polosouhláska v dvojhláskách a trojhláskách): spojka y a na konci slova.

y [ˈi], muy [ˈmuj], hoy [ˈoj], buey [ˈbwej], Urugua [y] [uˈɾuɣwaj]

V Argentině, Paraguayi a Uruguayi se y vyslovuje jako [ʒ] nebo [ʃ]. Stejně se vyslovuje i ll - yeísmo.

Viz též kap. Americká španělština.

x

V mnoha amerických místních jménech a jejich odvozeninách se vyslovuje jako „ch“.

México [ˈmexiko], Oaxaca [oaˈxaka], Texas [ˈtexas], mexicano [mexiˈkano], oaxaqueño [oaxaˈkeɲo], texano [teˈxano]

V ostatních případech se x vyslovuje jako v češtině.

expirar [ekspiˈɾaɾ], exhortar [eksoɾˈtaɾ], conexión [koneˈksjon]

1.4   Přízvuk

Ve španělštině stojí přízvuk většinou: *  na druhé slabice od konce u slov zakončených samohláskou nebo souhláskami -n, -s

hermano, hermanos, mesa, mesas, Caracas, chocolate, chocolates, sabe, saben, polen

*  na poslední slabice u slov zakončených souhláskou kromě -n, -s

señor, Madrid, arroz, español, comer, sobrescribir, reloj

V ostatních případech, tj. pokud je přízvuk na poslední slabice u slov zakončených samohláskou nebo -n, -s nebo na druhé slabice od konce u slov zakončených souhláskou kromě -n, -s, je nutné jej graficky vyznačit čárkou nad samohláskou.

razón, fútbol, café, atún, israelí, francés, rímel, azúcar

Na třetí a další slabice od konce se přízvuk označuje vždy.

epílogo, catástrofe, música, cámara

Slovesné tvary si i po připojení nepřízvučných osobních zájmen zachovávají přízvuk. Připadá pak na třetí nebo čtvrtou slabiku od konce a je třeba ho označit.

diciéndoselo, dígamelo, dártela, permítaseme

Složená slova mají jen jeden přízvuk:

decimocuarto, sacapuntas, pelirrojo

Výjimku tvoří příslovce zakončená na -mente, která mají dva přízvuky.

alegremente, finalmente, plenamente

Přízvuk se u nich graficky vyznačuje, jen když byl vyznačen u původního přídavného jména.

difícil - difícilmente, frágil - frágilmente, último - últimamente

Grafický přízvuk také slouží k odlišení slov stejně znějících, ale s odlišným významem:

aún (ještě) - aun (dokonce)

Jednoslabičná slova se píšou s přízvukem, pokud by mohlo dojít k záměně ve významu slova:

de (z, od)

dé (ať dá)

el (urč. člen)

él (on)

mas (ale)

más (víc)

mi (můj)

mí (mě, mně)

se (se)

sé (vím, buď)

si (kdyby)

sí (ano)

te (tě, ti)

té (čaj)

tu (tvůj)

tú (ty)

Tázací a zvolací zájmena a příslovce se píšou s přízvukem:

¡Qué bonito!    To je ale krásné!

¿Qué quieres?    Co chceš?

¿Quién es?    Kdo je to?

¿Cuándo vienes?    Kdy přijdeš?

¿Cómo estás?    Jak se máš?

¿Dónde estás?    Kde jsi?

Viz též kap. Zájmena tázací.

Ale:

¡Que venga!    Ať přijde!

Parece que hace algo.    Zdá se, že něco dělá.

Cuando lo vio, huyó.    Když to viděl, utekl.

como un loco    jako blázen

El lugar donde nací.    Místo, kde jsem se narodil.

2   Podstatná jména

Podstatná jména se neskloňují. Rozlišujeme u nich číslo a rod. Pády se ve španělštině vyjadřují pomocí předložek de, a, por.

Viz kap. Užití předložek.

2.1   Množné číslo podstatných jmen

Tvoří se přidáním koncovky:  -s

u podstatných jmen zakončených nepřízvučnou samohláskou nebo přízvučným -á, -é či ó

rosa - rosas, tribu - tribus, café - cafés, papá - papás

Názvy hlásek a zpodstatnělá zájmena a příslovce mají koncovku -es.

a - aes, o - oes, yo - yoes, no - noes

u podstatných jmen zakončených na jinou souhlásku než -d, -j, -l, -n, -r, -s, -x a -z (většinou slova cizího původu)

déficit - déficits, cenit - cenits, mamut - mamuts, clic - clics, esnob - esnobs, gang - gangs, récord - récords

Ale: álbum - álbumes, sándwich - sándwiches, club - clubs/clubes, crómlech - los crómlech, test - los test, karst - los karst ap.

-es

u podstatných jmen zakončených souhláskou -d, -j, -l, -n, -r nebo -z

soledad - soledades, reloj - relojes, concejal - concejales, decisión - decisiones, color - colores, actriz - actrices

Ale: polisíndeton - los polisíndeton, cáterin - los cáterin, hipérbaton - hipérbatos, lord - lores

Pozor: V množném čísle dochází k pravopisné změně koncového -z na -c-.

pez - peces, albornoz - albornoces

u jednoslabičných podstatných jmen nebo u jmen s přízvukem na poslední slabice zakončených na -s a -x

tos - toses, interés - intereses, box - boxes

koncové -y se považuje za souhlásku

rey - reyes

U slov nedávno přejatých z angličtiny ap. se přidává jen -s a y se mění v i.

gay - gais, jersey - jerséis, espray - espráis

-s nebo -es

u podstatných jmen zakončených na přízvučné -í nebo -ú

esquí - esquís/esquíes, tabú - tabús/tabúes

U obyvatelských jmen zakončených na -í a -ú se většinou používá koncovka -es.

israelí - israelíes, hindú - hindúes

Některá slova mají v plurálu pouze koncovku -s.

gachí - gachís, pirulí - pirulís, champú - champús, menú - menús, tutú - tutús, vermú - vermús

žádná koncovka se nepřidává

u víceslabičných podstatných jmen zakončených na -s a -x s přízvukem jinde než na poslední slabice

crisis - las crisis, lunes - los lunes, tórax - los tórax

2.1.1   Přízvuk v množném čísle

Pozice přízvuku se v množném čísle zachovává, zůstává na stejné samohlásce, proto někdy dochází ke změnám v pravopise:

señor - señores, francés - franceses, crimen - crímenes

Viz též kap. Přízvuk.

Výjimky:

el régimen - los regímenes, el carácter - los caracteres, el espécimen - los especímenes

2.1.2   Složeniny

U většiny složenin se množné číslo tvoří stejně jako u ostatních slov.

matafuego - matafuegos, bocacalle - bocalles, quehacer - quehaceres

el paraguas - los paraguas, el sacacorchos - los sacacorchos

Složeniny končící na -s, jejichž posledním komponentem je podstatné jméno v množném čísle, se v množném čísle nemění, i když je na poslední slabice přízvuk.

el ciempiés - los ciempiés, el reposapiés - los reposapiés

Složeniny zakončené na -todo se v množném čísle nemění.

sabelotodo - los sabelotodo

U složenin tvořených dvěma samostatnými podstatnými jmény oddělenými mezerou nebo pomlčkou se do množného čísla dává pouze první z nich.

coche cama - coches cama, casa cuna - casas cuna, hora punta - horas punta, vivienda-puente - viviendas-puente

Pokud by druhé podstatné jméno mohlo fungovat i jako jmenný přísudek, dává se rovněž do množného čísla.

estado miembro (estado que es miembro) - estados miembros

empresa líder (empresa que es líder) - empresas líderes

Nepravidelné množné číslo

hijodalgo - hijosdalgo

2.1.3   Číslo a význam

Některá podstatná jména používají k označení jednotlivin tvar jednotného i množného čísla.

mi boda/mis bodas, dolor de espalda/espaldas, funeral/funerales del rey, matemática aplicada/matemáticas aplicadas

Většinou se jedná o slova označující věci skládající se ze dvou symetrických částí. Častěji se používají v množném čísle.

gafas/gafa, pantalones/panatalón, tijeras/tijera, alicates/alicate, calzoncillos/calzoncillo

Slova nariz a bigote použitá v množném čísle mají expresivní zabarvení.

Estoy hasta las narices de tú.    Mám tě po krk.

Některá slova mohou mít v množném čísle jiný význam než v jednotném.

bien

dobro

bienes

majetek

esposa

manželka

esposas

pouta

celo

nadšení, zápal

celos

žárlivost

grillo

cvrček

grillos

okovy

2.2   Rod podstatných jmen

Španělština rozlišuje rod mužský a ženský. Střední rod ve španělštině existuje pouze u zájmen.

2.2.1   Mužský rod

Typické koncovky

-o

hijo, maestro, elemento, barrio

-je

eje, coraje, equipaje, linaje, traje

-ar, -er, -or

pesar, taller, color, corredor

-ate, -ete, -ote

remate, ojete, cogote

-és

arnés, francés, ciprés

-n

plan, tren, ron, desván, andén, cojín, atún

Dále jsou mužského rodu podstatná jména řeckého původu končící na -ma.

drama, problema, programa, tema

Mužského rodu bývají slova označující: *  osoby mužského pohlaví

padre, hombre, policía

*  samce

toro, gallo, león, dragón, elefante, caballo

*  dny a měsíce

martes, domingo, marzo, septiembre

*  řeky, moře, oceány, jezera, hory a pohoří

el Duero, el Mediterráneo, el Pacífico, el Titicaca, los Andes, los Pirineos

*  stromy

manzano, cerezo, pino, albaricoquero

*  barvy

azul, rojo, marrón, lila, naranja, verde, gris

*  světové strany

norte, sur, este, oeste

2.2.2   Ženský rod

Typické koncovky

-a, -ia, -ncia, -eza

hija, rama, casa, tregua, historia, radiología, provincia, dureza

-dad, -tad

soledad, maldad, cantidad, libertad, potestad

-ción, -sión

afición, elección, comisión, presión

-ie

barbarie, especie, serie

-ez

vejez, esbeltez, mudez

-tud

juventud, longitud, virtud, quietud

Ženského rodu bývají slova označující: *  osoby ženského pohlaví

madre, mujer, maestra

*  samice

vaca, gallina, dragona, leona, elefanta, yegua

*  písmena abecedy

be, equis, hache, épsilon

*  ovoce a zeleninu

manzana, cereza, cebolla

U názvů států a měst není rod pevně určen. Obecně platí, že názvy končící na nepřízvučné -a jsou rodu ženského, ostatní rodu mužského. Ale protože je „ciudad“ ženského rodu, mohou mít tento rod všechny názvy měst.

el viejo México, la España de hoy, el Iraq, el Toledo medieval, el Buenos Aires caótico, misteriosa Buenos Aires

Podstatná jména s dvojím rodem

Některá podstatná jména mohou být mužského i ženského rodu beze změny významu:

arte, azúcar, mar, dote, armazón, margen

Podstatná jména měnící význam podle rodu

el capital

kapitál

la capital

hlavní město

el cólera

cholera

la cólera

hněv

el coma

kóma

la coma

čárka

el cometa

kometa

la cometa

papírový drak

el corte

řez

la corte

dvůr

el editorial

úvodník

la editorial

nakladatelství

el frente

fronta

la frente

čelo

el mañana

zítřek

la mañana

ráno

el parte

zpráva

la parte

část

el pendiente

náušnice

la pendiente

svah

el pez

ryba

la pez

smola

el orden

pořádek

la orden

příkaz

el radio

poloměr

la radio

rádio

2.2.3   Přechylování

Podstatná jména životná mají zpravidla zvláštní tvary pro mužský a pro ženský rod. Tvary ženského rodu se většinou odvozují od rodu mužského: *  změnou koncového -o na -a

muchacho - muchacha, ruso - rusa, jardinero - jardinera, perro - perra, corzo - corza

Nepřechylují se: testigo, modelo, piloto

*  přidáním koncovky -a ke slovům končícím na -or, -ón, -ín, -án -és

doctor - doctora, ganador - ganadora, ladrón - ladrona, peatón - peatona, mallorquín - mallorquina, alemán - alemana, inglés - inglesa

Výjimky: actor - actriz, emperador - emperatriz, barón - baronesa

Nepřechylují se: edecán, rehén, barman

*  změnou různých koncovek mužského rodu na -esa, -isa, -ina, -triz

príncipe - princesa, abad - abadesa, poeta - poetisa, zar - zarina, rey - reina, actor - actriz

Diablo a vampiro mají dva tvary ženského rodu: diabla/diablesa, vampira/vampiresa.

Někdy jsou rodové dvojice tvořeny dvěma odlišnými slovy.

hombre - mujer, padre - madre, macho - hembra, toro - vaca, carnero - oveja

Nepřechylují se slova zakončená na

*  -a, -ista, -tra

astronauta, guardia, periodista, psiquiatra

Výjimky: profeta - profetisa, papa - papisa

*  -e, -nte

detective, hereje, intérprete, estudiante, amante

Výjimky: duque - duquesa, alcalde - alcaldesa, conde - condesa, héroe - heroína

*  -í, -ú

maniquí, maroquí, gurú

*  -ar, -er, -ir, -ur

auxiliar, escolar, canciller, bachiller, faquir, augur

Výjimky: juglar - juglaresa

*  -l, -z

profesional, corresponsal, timonel, cónsul, portavoz

Výjimky: colegial - colegiala, español - española, mongol - mongola, bedel - bedela, chaval - chavala, andaluz - andaluza, aprendiz - aprendiza

*  -r, -s, -t s přízvukem na jiné než poslední slabice

mártir, prócer, comehostias, pívot

Některá podstatná jména připouštějí v ženském rodě jak přechýlený, tak nepřechýlený tvar.

el/la presidente - presidenta, el/la cliente - clienta, el/la pariente - parienta, el/la jefe - jefa, el/la juez - jueza, el/la poeta - poetisa, el/la sacerdote - sacerdotisa, el/la concejal - concejala, el/la edil - edila

Naopak modista má přechýlený a nepřechýlený tvar v mužském rodě: el modista/modisto

Názvy vojenských hodností se také nepřechylují.

cabo, capitán, coronel

Rodové dvojice u neživotných podstatných jmen

Obvykle označují podobné věci, jenom odlišných rozměrů.

barco

loď

barca

člun

bolso

kabelka

bolsa

kabela

caldero

kotlík

caldera

kotel

cesto

koš

cesta

košík

charco

kaluž

charca

vodní nádrž

cubo

vědro

cuba

sud

hoyo

důlek

hoya

jáma

huerto

zahrada

huerta

sad

madero

trám

madera

dřevo

3   Přídavná jména

Španělština dělí přídavná jména na adjetivos relacionales a adjetivos calificativos.  Adjetivos relacionales

*  zařazují podstatné jméno do kategorie, určují jeho příslušnost k typu, lze je nahradit slovem typ nebo druh (un tipo de)

llamada telefónica    telefonní hovor (typ hovoru)

bomba atómica    atomová bomba (typ bomby)

agua mineral    minerální voda (druh vody)

*  stojí vždy těsně za podstatným jménem, které rozvíjejí *  není možné je stupňovat  Adjetivos calificativos

*  charakterizují podstatné jméno, vyjadřují jeho vlastnosti a kvality

libro interesante    zajímavá kniha

mejora notable    výrazné zlepšení

político inteligente    inteligentní politik

*  mohou stát i před podstatným jménem a mohou od něho být odděleny dalším přívlastkem

frío invierno    studená zima

medidas protectoras necesarias    nezbytná ochranná opatření

*  dají se stupňovat

un coche muy rápido    velmi rychlé auto

el hombre más fuerte    nejsilnější muž

Es más fácil que ayer.    Je to snazší než včera.

Viz kap. Stupňování.

*  mohou zastávat funkci jmenného přísudku

la tarea fácil - La tarea (que) es fácil.

Za přídavné jméno bývají ve španělštině považována i slova, která v češtině řadíme mezi číslovky nebo zájmena.

Pokud ve španělštině příslušné přídavné jméno chybí, použijeme podstatné jméno s předložkou de. Stejně se vyjadřuje i přivlastňování.

piedra

kámen

Edad de Piedra

doba kamenná

Madrid

Madrid

metro de Madrid

madridské metro

mamá

maminka

recetas de mamá

maminčiny recepty

Dios

Bůh

amor de Dios

Boží láska

Pedro

Petr

casa de Pedro

Petrův dům

U přídavných jmen rozlišujeme číslo a rod. Ve větě stojí většinou až za podstatným jménem, se kterým se v čísle a rodě shodují.

3.1   Přechylování přídavných jmen

Řídí se stejnými pravidly jako u podstatných jmen.

Viz kap. Přechylování.

Přechylují se

*  přídavná jména zakončená na -o, -án, -ín, -ón, -dor

chico bueno - chica buena    hodný kluk - hodná holka

trabajador alemán - trabajadora alemana    německý pracovník - německá pracovnice

mono bailarín - muñeca bailarina    tancující opice - tančící panenka

perro cabezón - vaca cabezona    pes s velkou hlavou - kráva s velkou hlavou

ambiente acogedor - casa acogedora    útulné prostředí - útulný dům

Ale: grupos afines - palabras afines    příbuzné skupiny - příbuzná slova

Nepřechylují se

*  přídavná jména zakončená na jinou samohlásku než -o

estudiante inteligente    chytrý student - chytrá studentka

falda verde    zelená sukně

líder indígena    domorodý vůdce - domorodá vůdkyně

*  ostatní přídavná jména zakončená na souhlásku

vida feliz    šťastný život

imagen fiel    věrný obraz

energía solar    sluneční energie

extremidad inferior    horní končetina

focha común    lyska černá

petición cortés    zdvořilá žádost

Výjimky: přídavná jména zakončená souhláskou odvozená od názvů zemí, měst ap.

ciudadano francés - ciudadana francesa    francouzský občan - francouzská občanka

pintor andaluz - playa andaluza    andaluský malíř - andaluská pláž

Nepravidelné tvary

Několik přídavných jmen má vedle standardního přechylování navíc zvláštní nepravidelné tvary ženského rodu končící na -triz. Tyto nepravidelné tvary se většinou používají jen v termínech z oblasti geometrie a fyziky.

acelerador - aceleradora, aceleratriz

adorador - adoradora, adoratriz

director - directora, directriz

formador - formadora, formatriz

generador - generadora, generatriz

motor - motora, motriz

protector - protectora, protectriz

retardador - retardadora, retardatriz

3.2   Množné číslo přídavných jmen

Tvoří se stejně jako u podstatných jmen (většinou bez výjimek a variant) přidáním koncovky: a)   -s

k přídavným jménům zakončeným nepřízvučnou samohláskou

barco blanco - barcos blancos    bílá loď - bílé lodě

manzana verde - manzanas verdes    zelené jablko - zelená jablka

b)   -es

k přídavným jménům zakončeným souhláskou nebo přízvučnou samohláskou

ciencia natural - ciencias naturales    přírodní věda - přírodní vědy

asunto baladí - asuntos baladíes    nicotná záležitost - nicotné záležitosti

Viz kap. Množné číslo podstatných jmen.

Pozor: Koncové -z se v množném čísle mění na -c-.

feliz - felices

Přídavná jména s přízvukem na jiné než poslední slabice zakončená na -s se v množném čísle nemění.

entradas gratis    bezplatné vstupenky

triángulos isósceles    rovnoramenné trojúhelníky

Pozice přízvuku se v množném čísle zachovává, zůstává na stejné samohlásce, proto někdy dochází ke změnám v pravopise:

inglés - ingleses, marrón - marrones, joven - jóvenes

Stojí-li jedno přídavné jméno za více podstatnými jmény, se kterými se pojí, dává se do množného čísla. Pokud je alespoň jedno podstatné jméno v mužském rodě, bude mít koncovku mužského rodu i přídavné jméno.

guardabarros y radiador abollados    promáčknutý blatník a chladič

crin y cola negras    černá hříva a ocas

casa y coche nuevos    nový dům a auto

ajo y cebolla picados    nakrájený česnek a cibule

Přídavné jméno stojící před více podstatnými jmény se shoduje v čísle a rodě s prvním z nich.

necesaria cautela y respeto    nutná opatrnost a respekt

3.3   Stupňování přídavných jmen

Stupňujeme pomocí příslovcí más (více) a menos (méně).  První stupeň

Stejná míra vlastnosti se vyjadřuje pomocí tan(to) (tak) + como (jako).

Juan es tan alto como José.    Jan je tak vysoký jako Josef.

La película es tan aburrida como se esperaba.    Film je tak nudný, jak se čekalo.

¿Qué es tan pesado como el plomo?    Co je tak těžké jako olovo?

Hoy no hace tanto calor como ayer.    Dnes není tak teplo jako včera.

Druhý stupeň

Komparativ se tvoří přidáním příslovcí más/menos před přídavné jméno.

más bonito    krásnější

más alto    vyšší

menos largo    méně dlouhý, kratší

menos agradable    méně příjemný, nepříjemnější

Ke srovnávání se používá spojka que.

La casa es más espaciosa que el piso.    Dům je prostornější než byt.

Tengo un modelo más nuevo que tú.    Mám novější model než ty.

La pluma es más poderosa que la espada.    Pero je mocnější než meč.

El coche es menos caro que el piso.    Auto je méně drahé než byt.

Vedlejší věta ve srovnání se uvozuje vazbou de lo que, pokud porovnáváme různou intenzitu nebo množství jedné věci.

El piso es más caro de lo que esperaba.    Byt je dražší, než jsem čekal.

Es menos difícil de lo que pensabas.    Je to lehčí, než sis myslel.

Es mejor de lo que parece.    Je lepší, než se zdá.

El sonido es más fuerte de lo que desearía.    Zvuk je hlasitější, než bych si přál.

Porovnáváme-li dvě různé věci, použijeme i k uvození vedlejší věty spojku que.

Este árbol es más antiguo que el que vimos ayer.    Tento strom je starší než ten, co jsme viděli včera.

Ahora estoy mejor que cuando llegué.    Teď jsem na tom líp, než když jsem přišel.

Třetí stupeň

Superlativ relativní se tvoří pomocí určitého členu el/la a příslovcí más/menos (nejvíce/nejméně).

Este alumno es el más alto de la clase.    Tento žák je nejvyšší ze třídy.

El coche más antiguo del mundo se vende.    Nejstarší auto na světě je na prodej.

Es la chica más guapa que he visto.    To je ta nejkrásnější dívka, jakou jsem viděl.

Superlativ absolutní vyjadřuje vysokou míru vlastnosti.

libro interesantísimo    velmi zajímavá kniha

torre altísima    vysokánská věž

zapatos carísimos    hrozně drahé boty

chicas guapísimas    překrásné dívky

Tvoří se pomocí přípony -ísimo.

frágil - fragilísimo, vulgar - vulgarísimo

U slov končících na -n nebo -or se používá přípona -císimo.

joven - jovencísimo, mayor - mayorcísimo

Ale: común - comunísimo

Koncová samohláska se ztrácí.

bello - bellísimo, triste - tristísimo, tenue - tenuísimo

Ale: cursi - cursilísimo

Přízvučné í se po odtržení koncovky zachovává, nepřízvučné splývá s příponou.

frío - friísimo, impío - impiísimo

limpio - limpísimo, agrio - agrísimo

U přídavných jmen zakončených na -ble vzniká připojením superlativní přípony zakončení -bilísimo.

agradable - agradabilísimo, probable - probabilísimo

Ale: endeble - endeblísimo/endebilísimo

Pozor: U přídavných jmen s kořenem zakončeným na -c, -g, -z dochází ke změně pravopisu.

simpático - simpatiquísimo, feliz - felicísimo, largo - larguísimo

Někdy může docházet v superlativu ke zjednodušení dvojhlásky v kořeni slova, tak jak to bylo původně v latině. (Superlativy s dvojhláskou jsou považovány za hovorové.)

cierto - certísimo, fuerte - fortísimo, bueno - bonísimo, nuevo - novísimo

Od latinského kmene nebo pomocí latinské koncovky -érrimo se tvoří i další superlativy:

acre

acérrimo

amigo

amicísimo

antiguo

antiquísimo

áspero

aspérrimo

célebre

celebérrimo

cruel

crudelísimo

fiel

fidelísimo

íntegro

integérrimo

libre

libérrimo

mísero

misérrimo

negro

nigérrimo

pobre

paupérrimo

pulcro

pulquérrimo

sabio

sapientísimo

sagrado

sacratísimo

salubre

salubérrimo

simple

simplicísimo

Nepravidelné stupňování

Některá přídavná jména mají vedle pravidelného stupňování nepravidelné tvary druhého a třetího stupně.

1. STUPEŇ

2. STUPEŇ

3. STUPEŇ

bueno

mejor

el mejor/óptimo

malo

peor

el peor/pésimo

grande

mayor

el mayor/máximo

pequeño

menor

el menor/mínimo

alto

superior

el superior/supremo

bajo

inferior

el inferior/ínfimo

Tvary óptimo, pésimo, máximo atd. jsou superlativy absolutní, nepoužívají se při srovnávání.

Komparativ más bueno se používá pouze ve významech „hodnější“ a „chutnější“, jinak se používá mejor. Podobně to platí i pro komparativy más malo a peor.

Es más bueno que el pan.    Je to dobrák od kosti.

La cerveza es mejor que el agua.    Pivo je lepší než voda.

Es mejor encender la vela que maldecir la oscuridad.    Je lepší zapálit svíčku, než proklínat tmu.

Pravidelné a nepravidelné tvary stupňovaného přídavného jména grande lze v mnoha případech zaměnit. Komparativy más grande a más pequeño se používají především pro porovnávání skutečných rozměrů.

Es dos veces más pequeño/menor que la Tierra.    Je dvakrát menší než Země.

el poeta mayor/más grande    největší básník

Soy dos años mayor que él.    Jsem o dva roky starší než on.

Při porovnávání skutečných výšek věcí a lidí používáme pouze komparativ más alto, resp. más bajo. V ostatních případech se může použít i komparativ superior, resp. inferior.

María es más alta que su madre.    Marie je vyšší než její matka.

El coste es superior a los beneficios.    Náklady jsou vyšší než výnosy.

La presión es más alta que lo normal.    Tlak je vyšší, než je normální.

Pedro es más bajo que su hermano.    Petr je menší než jeho bratr.

El recorte será inferior al 10%.    Škrty budou nižší než 10 %.

Ocupa el puesto más bajo que yo.    Má nižší postavení než já.

3.4   Postavení přídavných jmen

Přídavná jména ve španělštině stojí většinou za podstatným jménem.

océano Atlántico    Atlantský oceán

coche rojo    červené auto

viaje largo    dlouhá cesta

metro cúbico    krychlový metr

Před podstatným jménem mohou stát jen adjetivos calificativos, zvláště: *  pokud vyjadřují jeho typickou, neodmyslitelnou vlastnost

la blanca nieve    bílý sníh

el inmenso océano    nesmírný oceán

*  při zdůraznění

la hermosa chica    krásná dívka

*  pokud za podstatným jménem stojí jiný přívlastek připojený předložkou de

actual presidente de Chile    současný chilský prezident

*  mucho, poco, vario, tanto, bueno, malo

mucha gente    mnoho lidí

pocos días    málo dní

Více přídavných jmen spojených předložkou y nebo o stává vždy za podstatným jménem.

mujer guapa e inteligente    krásná a chytrá žena

color blanco o negro    černá nebo bílá barva

Přídavné jméno rozvité příslovcem stojí rovněž až za podstatným jménem.

una nieve muy blanca    bělostný sníh

Una soledad demasiado ruidosa    Příliš hlučná samota

Některá přídavná jména mění význam podle toho, jestli stojí před podstatným jménem, nebo za ním.

ZA PODST. JM.

PŘED PODST. JM.

cierto

zaručený

noticia cierta

nějaký

cierta persona

grande

velký

casa grande

významný

gran artista

mismo

sám, osobně

el chico mismo

tentýž

el mismo chico

nuevo

ne starý

zapatos nuevos

další

nuevo Pelé

pobre

chudý

hombre pobre

ubohý

pobre hombre

puro

čistý

agua pura

čirý, naprostý

puro gozo

viejo

letitý

ropa vieja

dlouholetý

viejos amigos

Obecně platí, že přídavná jména za podstatným jménem mají objektivní, determinující charakter, zatímco před podstatným jménem subjektivní, hodnotící.

3.4.1   Zkracování před podstatným jménem

Před podstatným jménem rodu mužského v jednotném čísle ztrácí bueno, malo a postrero koncové -o.

un buen soldado    dobrý voják

mal humor    špatná nálada

Santo se zkracuje na san před mužskými jmény (kromě jmen začínajících na To- a Do-).

san Juan    svatý Jan

santo Domingo    svatý Dominik

santo Tomás    svatý Tomáš

santa Ana    svatá Anna

Grande se v jednotném čísle zkracuje na gran bez ohledu na rod.

gran fiesta    velká oslava

gran problema    velký problém

Po příslovcích más/menos při stupňování ke zkrácení nedochází.

el más grande problema    největší problém

Ke zkrácení dochází, i když se mezi podstatné a přídavné jméno vloží další slovo.

un buen último día    dobrý poslední den

3.5   Zpodstatňování přídavných jmen

Mnoho přídavných jmen může zároveň zastávat funkci podstatného jména. Některá se shodují s češtinou:

niño enfermo    nemocné dítě

cuidar a los enfermos    starat se o nemocné

padre desempleado    nezaměstnaný otec

Aumenta el número de desempleados.    Roste počet nezaměstnaných.

deportistas discapacitados    postižení sportovci

discriminación de los discapacitados    diskriminace postižených

Ale častěji má čeština odlišné tvary přídavného a podstatného jména:

socialista    socialistický, socialista

español    španělský, španělština, Španěl

pavimentado    dlážděný, dláždění

cortador    krájecí, kráječ

dominicano    dominikánský, dominikán

KONIEC UKÁŽKY

Table of Contents

Obálka

1 Výslovnost

1.1 Španělská abeceda

1.2 Samohlásky

1.3 Souhlásky a hláskové skupiny

1.4 Přízvuk

2 Podstatná jména

2.1 Množné číslo podstatných jmen

2.2 Rod podstatných jmen

3 Přídavná jména

3.1 Přechylování přídavných jmen

3.2 Množné číslo přídavných jmen

3.3 Stupňování přídavných jmen

3.4 Postavení přídavných jmen

3.5 Zpodstatňování přídavných jmen

4 Člen

5 Zájmena

6 Číslovky

7 Slovesa

8 Příslovce

9 Předložky

10 Spojky

12 Slovosled

13 Pravopis a interpunkce

15 Americká španělština

16 Tvoření slov