Denisa Fulmeková

Magická síla bylin

JAK SI PŘIČAROVAT ŠTĚSTÍ

Ukázka

Text © Denisa Fulmeková 2014

Design, layout and cover © Viera Sabová 2014

Illustrations © Mária Čorejová 2014

Translation © Barbara Hajná 2014

Czech edition © Nakladatelství Slovart, spol. s r. o., Praha 2014

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této knihy nesmí být reprodukována ani šířena v jakékoli podobě, jakýmikoli prostředky, elektronickými či mechanickými,

ve formě fotokopií či nahrávek, respektive prostřednictvím současného či budoucího informačního systému a podobně bez předcházejícího písemného souhlasu vydavatele.

Poznámka

Tato publikace není náhradou lékařské či jiné odborné péče a jakékoli použití návodů z této knihy je na výhradní riziko čtenáře. Autorka ani vydavatel nepřebírají žádnou odpovědnost za náhradu škod vzniknuvších přímo či nepřímo používáním této knihy.

„Při povrchním pohledu se bylinná magie a folklor mohou zdát plné pověr, dětinské a nesmyslné,

ale pokud budete povahu rostlin zkoumat s otevřenou myslí, zjistíte, že magické bylinkářství má rozumový

a pevný základ. Vztah k bylinám a stromům

může moderním sofistikovaným lidem prozradit mnohé o tom, jak se moudře zapojit do složitého přediva života.“

Loren Crudenová, Herbář tajemných rostlin

ZAMILOVANÁ PO DLOUHA LÉTA

Jsou to už celé roky od doby, kdy jsem začala sbírat různé pověry o bylinkách a zvláště rady o jejich použití k magickým účelům. Dá se říct, že mě rostliny očarovaly, ale v tom nejlepším slova smyslu. Zároveň se upřímně přiznávám,

že nemám zahradu a nic nepěstuji, nejsem tedy zahrádkářka ani odbornice na botaniku, přesto jsem však s rostlinami v nepřetržitém kontaktu prostřednictvím psaní, čtení, snění či imaginace. A ve vzpomínkách se často vracím do zahrady svého dětství, která se nacházela u domu mé babičky. Maličký kousek půdy za rodinným domem v městské zástavbě vypadal jako ukázkový hortus conclusus – boží bylinková zahrádka.

Pamatuji si, že babička o zahradě často mluvila jako o další místnosti, na jaře a v létě dokonce jako o místnosti nejoblíbenější, do níž se každé ráno na pár kroků tam a zpátky vydala, aby pozdravila své milované květiny. Rostla tam skutečně pozoruhodná květena, od kapradí a konvalinek (které byly pro ni, jménem Valerii, dokonce květy symbolickými, protože doma jí říkali Valinka a osudový muž jejího života pro ni napsal básnickou sbírku nazvanou Konvália) přes krokusy, pestré druhy růží, modré pomněnky, žluté hlaváčky, purpurovou třapatku až po drobné a pronikavě vonící lesní jahody. Babička milovala i malou pergolu stojící uprostřed úzkého chodníčku, opředenou úponky plaménku, a o dva kroky dále jsem mohla přivonět k růžovým pivoňkám. A také tam rostly dvě bohatě rodící třešně a u plotu se tyčila skalka s trsy netřesku, a spousta dalších rostlin, které mě babička učila znát. Dodnes si dokážu vybavit ten dětský dojem obrovitánské a divoce zarostlé zahrady, která se ale, jak jsem já rostla, překvapivě zmenšovala. Vím, že by vyznělo nanejvýš romanticky, kdybych dodala, že moje babička byla vlastně čarodějka

a já její malá učednice. Ve skutečnosti jsem ale čarodějnice znala jen z pohádek a o magickém používání rostlin jsem neměla ani potuchy.

Tuto knížku jsem napsala se záměrem nabídnout inspirativní čtení o rostlinách a lidech. Nejde o herbář ani atlas léčivých rostlin – tuto funkci plní jiné publikace, proto léčivé účinky jednotlivých bylin uvádím pouze na okraj. Soustředila jsem se hlavně na magické používání rostlin, a to především na jejich umisťování v domě, plnění magických váčků, vázání do kytic, vykrápění odvarem nebo vykuřování dýmem. Svět magie je totiž velmi pestrý a byla by škoda nepoukázat na některé, třeba i kuriózní možnosti dialogu s tou či onou rostlinou.

Šamanka a herbalistka Loren Crudenová říká, že každá bylina má svou léčivou píseň a svou představu o životním dobru. Rostliny jsou jako živé bytosti, jako zástup přátel, které můžeme kdykoli požádat o pomoc a podporu. Namyšleně si vynucovat stoprocentní úspěch je ale zbytečné a hloupé. Energie většiny rostlin je velmi jemná a hrubou sílu nesnese. Kdo se potřebuje vyhranit, ať se klidně posmívá a pošklebuje, kdo se však dokáže naladit a vstoupit do úžasné země rostlinstva, ten zažije nejen kousek magie, ale i poezie. I největší skeptiky v mém okolí občas napadne, jestli to náhodou přece jen nefunguje. I v době mobilů a internetu.

A nezapomínají se mě opakovaně ptát, jestli tomu opravdu věřím… Já? No aby ne!

Co v knize najdete a co v ní nehledejte

Bylinná magie znamená především poznávání rostlin, jejich vlastností a energie, a zároveň je to určitá forma dialogu

s přírodou a výraz pokory vůči její síle. Lidé se odjakživa zajímají o to, jak si mohou pomoci, ubránit se, uchovat si to dobré a odvrátit od sebe to zlé, co v nich vzbuzuje bázeň a strach. Pozorováním přírody nalezli souvislost mezi energiemi rostlin a svým vlastním vyladěním. Tak vznikaly osvědčené recepty na bohatství, dlouhověkost, plodnost, lásku, očistu, ochranu, štěstí. Některé se tradují z generace na generaci, jiné se zrodily teprve nedávno, v souladu s měnícím se životním stylem.

Kniha je rozdělena na dvě části: Ve všeobecné první části se věnuji různým formám používání bylin v magii a uvádím souvztažnosti mezi jednotlivými dny v týdnu, planetami, měsíčními fázemi a činnostmi, které jsou pro tato období nejvhodnější. Najdete tu i doporučení prospěšných bylin podle svého slunečního znamení. Pochopitelně jde jen o inspiraci, protože práce s energií rostlin se neřídí strohými vzorci.

Druhou část knihy tvoří receptář s návody a doporučeními. Orientujte se podle kapitol, které se zabývají různými oblastmi života (bohatstvím, láskou, štěstím a podobně) a v nichž najdete konkrétní hesla a k nim příslušné rady. Přiznávám, že některé možná vyznívají protichůdně, jiné dokonce směšně nebo absurdně (například koupel v kopru, který má zvýšit naši přitažlivost. Okamžitě se nabízí námitka, co když ten, pro kterého chceme být atraktivní, koprovou vůni nesnáší?). V knize často uvádím lidové názvy rostlin, z nichž mnohé patří k zapomenutým jazykovým skvostům a zároveň odrážejí vnímavost lidových bylinkářů, protože v nich najdeme charakteristiku nejen vzhledu rostliny, občas připomínající nějaké zvíře nebo nadpřirozenou bytost, ale i jejího působení či povahy její energie.

Uvědomme si také, že rostlinná magie v sobě v neposlední řadě zahrnuje inspiraci, jak vnést do současného přetechnizovaného a zrychleného běhu života trochu vítané hravosti.

Ne všechny rostliny, které najdete v tomto přehledném a v podstatě jednoduchém receptáři, jsou běžně dostupné, a některé jsou dokonce chráněné či jedovaté, a proto by nebylo vhodné, abyste se s nimi pouštěli do experimentů. Pro úplnost a pestrost dané problematiky je však uvádím, protože kdy, ne-li v honbě za osobním štěstím, byli lidé ochotni sahat po rostlinách, které pro ně zároveň mohly představovat smrtelné nebezpečí?

Na tomto místě je záhodno znovu upozornit, že tato publikace není náhradou lékařské ani jiné odborné péče, a cokoli s bylinami podniknete, uděláte na své vlastní riziko.

Zajímavost Nesmíme zapomínat, že pokud se do magie přimíchá manipulace, tedy pokud s její pomocí chceme někoho konkrétního očarovat nebo změnit přirozený běh událostí, naplno se projeví známý energetický vzorec o mohutném zpětném úderu. Od návodů, jak přivolat blesky, pohromy, choroby, nákazy hospodářských zvířat nebo jak někomu vnutit svou vůli, se držte co nejdál, a jak se říká, nedotýkejte se jich ani dvoumetrovým klackem. V této knize je téměř ani nenajdete, a pokud má některá z mých rad přece jen manipulativní charakter, berte ji tak, že vědět o ní můžete, ale zkoušet ji nemusíte.

ZÁZRAČNÝ SVĚT ROSTLIN

Byliny lze používat při vyvolávání energie nebo

k jejímu udržení. Někdo si vhodnou rostlinu vybere pomocí kyvadélka nebo prstenu rozhoupaného na šňůrce, jiný dá přednost náhlému vnuknutí, inspirativnímu snu nebo třeba nahlédnutí do publikace, jako je tato.

Jistě si brzy všimnete, že doporučení, kdy kterou bylinu zvolit, se odvíjejí od jejího vzhledu, přitažlivosti, nebo naopak odpudivosti, ale také barvy, léčebného účinku a v neposlední řadě i symbolického významu. Pokud se nabízí více možností, můžeme se rozhodnout podle dostupnosti bylin.

Byliny, které si zvolíme, by měly být co nejčerstvější, nejlépe vlastnoručně natrhané nebo aspoň doma usušené, a měly by si dosud uchovat barvu

i vůni. Při magickém používání je nabíráme po špetkách a můžeme přitom odříkávat modlitbu, mantru, afirmaci (kladné ujištění), přání. Zkrátka používání bylin by mělo probíhat rituálně, uvědoměle, s procítěním energie dané rostliny. Zároveň by mělo být samozřejmostí, že se k rostlinám chováme s úctou a nezapomeneme jim poděkovat.

K nejběžnějším způsobům používání bylin patří čajové nálevy a odvary. Jistě máte vlastní osvědčené rodinné receptury například na čaje, které se vaří nemocným při chřipce (třeba lipový), nachlazení (zázvorový) či kašli (prvosenkový). Účinné látky některých bylin se lépe uvolňují v lihu, a tak se z těchto bylin připravují lihové tinktury (šalvějová). Poměrně známé jsou

i bylinné octy (například jablečný) a oleje (třezalkový), proti kašli se zase užívají sirupy z bylin a medu (cibulový, ze smrkových výhonků). Velmi účinné jsou v některých případech mastičky s olejovo-voskovým základem, i když oblibě se stále těší i masti založené na vepřovém sádle (měsíčková).

Vyzkoušejte Zatím nemluvíme o magii, ale velmi účinným prostředkem k utišení úporného kašle je cibule. Nakrájejte ji na plátky, které zahřejete nad párou. Dobře ohřáté plátky naskládejte na kousek plátna nebo bavlněný kapesník a přikryjte ještě jednou vrstvou látky. Tento obklad položte nemocnému na hruď a zakryjte utěrkou. Až přestane hřát, odstraňte ho a hrudník potřete tymiánovou mastí. Tu si můžete také vyrobit přidáním několika kapek tymiánové silice do vhodného krémového základu.

Nejznámější formy rostlinné magie

V rostlinné magii však nejde jen o získání účinné látky z rostliny a její využití v podobě čaje nebo mastičky. Vždycky jde o rituál, díky kterému se člověk spojuje především s energií dané rostliny, zatímco její léčivý potenciál může zůstat v pozadí.

Jednou z nejběžnějších forem rostlinné magie je požití speciálního pokrmu, často slavnostního, přičemž se příprava jídla i jeho konzumace stává určitým obřadem s předem stanovenými ingrediencemi i postupem. Obřad si můžete vytvořit i sami, důležité je, aby vše mělo svůj smysl a vnitřní řád. Nevědomky se k této formě magie přimykáme v době různých svátků, rodinných výročí či oslav. Každá rodina má své zvláštní pokrmy, které se připravují pouze při mimořádných příležitostech, kdy všichni očekávají osvědčenou známou chuť, jako by právě ta měla zaručit, že setkání, oslava či podpora určitého člena rodiny dopadne dobře.

Další možností je vonná koupel, případně očistné umytí. Z vybraných rostlin se připraví nálev nebo zápar, který se v nádobě na koupání smísí s čistou vodou, k níž můžeme přidat i sůl. Do takovéto magické koupele vstupujeme až po tělesné očistě. Během koupele je dobré soustředit se na vizualizaci, při níž je důležitá naše představa, jak se všechno negativní rozpouští a odchází. Koupel se obyčejně pojí s cílem očisty i omlazení a svou úlohu tu sehrává také vůně bylin. Účinek koupele tak můžeme podpořit i kapkou éterického oleje ze stejné byliny, ze které jsme připravili nálev (pokud je takový olej dostupný, samozřejmě).

Oblíbené je i postříkání prostoru bylinným odvarem, tedy vykrápění. Kdysi se hojně pěstovalo i vykuřování dýmem, a to nejen samotného domova, ale také hospodářských budov. U obou těchto způsobů platí, že nejprve je třeba místnost co nejlépe uklidit, zbavit ji nepořádku, špíny, ale i zbytečných předmětů. Místo vykrápění můžeme také použít metodu omývání zvoleným bylinným nálevem, přičemž uplatňujeme zásadu, že postupovat je třeba shora dolů, tedy od výše položených míst (trámy, vrchní police, rámy) k podlaze.

Povězme si však trochu více o pěkném, i když dnes už pozapomenutém zvyku zhotovovat si magické váčky, takzvané škapulíře. Co to je? Pokud jste četli Babičku od Boženy Němcové, možná si vzpomenete na pasáž, v níž kovářova žena přinesla „cosi v červeném klocu zašitého a zavěsila to sama děvčeti na krk, přikazujíc, aby to od sebe nedávala, aniž komu ukazovala“. O něco později se však dívka kovářově ženě svěřila: „‚ Řekla jsem mu, že nosím na srdci škapulíř, a když ho žádal, dala jsem mu jej.‘ (…) ‚I ty můj Spasiteli,‘ bědovala kovářka, ‚ona mu dá svěcený škapulíř, ona mu dá věc na těle svém zahřátou! Už jsi v jeho moci, už ti ani Pánbůh z jeho drápů nepomůže, už ti učaroval dočista!‘“ A to se také vyplnilo, jak víme, neboť dotyčná dívka, Viktorka Mikšová, svému osudu neunikla a stala se doslova čítankovým příkladem bláznivé ženy…

Magický váček aneb takzvaný škapulíř

Pojem škapulíř se vyskytuje i v náboženské literatuře, kde se tak označuje část mnišského roucha a také látkové pásy se zašitými modlitbami nebo obrázky svatých, které věřící nosí na znamení své oddanosti evangeliu. Posvátné váčky se však nepojí pouze

s křesťanskou kulturou. Našly se v mykénských hrobkách

i v egyptských pyramidách, jsou součástí indiánského léčitelství

a spirituality, používaly se ve starém Orientu včetně Číny.

Magický váček neboli škapulíř je obvykle pytlíček naplněný bylinami, případně kamínky nebo jinými předměty. Lidé u sebe od pradávných dob nosí různé věci ve víře, že je uchrání před nepříjemnostmi, ať už viditelnými (nehoda, neštěstí, nemoc), nebo neviditelnými (strašidla, duchové, uřknutí). Zřejmě právě zde je možné vystopovat původ šperků, kterým dodnes občas připisujeme výjimečné vlastnosti. Někdy mluvíme o ochranném prstenu, zvláštní broži, která nám přináší štěstí, dětem věšíme na krk korálky, které jim údajně usnadní prořezávání zoubků, a příkladů by se našlo daleko víc. Magický váček může plnit funkci amuletu i talismanu, konečně významy obou těchto pojmů většinou splývají. Nás tedy bude zajímat, co by měl obsahovat škapulíř nošený při různých příležitostech.

Traduje se Amulet (z lat. amuletum – objekt, který ochraňuje, ochranné kouzlo) svého nositele spíše pasivně chrání, zatímco talisman (z arab. tilsam – kouzelný nebo posvátný obraz, případně talasm – rituál) má člověku do života přitáhnout vytoužené vlivy.

Jak váček zhotovit

Magický váček si můžete vyrobit i sami. Postačí k tomu kus plátna nebo jiného přírodního materiálu, často se doporučuje hedvábí. Klidně použijte i hrubší plst. Nemusí jít o novou látku, můžete využít i kousek svého staršího oděvu. (V minulosti si šamani a léčitelé zhotovovali škapulíře z kůže nebo bylinami plnili přímo vnitřnosti ulovených zvířat, například močový měchýř.) Velikost si zvolte dle vlastní libosti, ale nezapomínejte, že váček budete nosit stále s sebou, případně si ho zavěsíte v interiéru. Jeho energii můžete podtrhnout barvou, která může, ale nemusí ladit s barvou bylin, jimiž ho chcete naplnit. Pokud důvěřujete své intuici, vyberte si barvu, která se vám líbí. Jestli se ale chcete držet zavedených spojení barev a vlastností, pročtěte si text v rámečku.

Ušitý váček nahoře stáhněte šňůrkou nebo hedvábnou či sametovou stužkou. Tunýlek na provlečení šňůrky vytvoříte přehnutím a zašitím horního okraje. Můžete také jen vzít kus vhodného materiálu, doprostřed umístit obsah, zvednout všechny cípy a těsně je svázat nití. Někdy se účinnost bylin (zejména při milostných kouzlech) zvyšovala tak, že se obalily červeným voskem. V každém případě platí, že čím více energie do výroby talismanu pro štěstí vložíte, tím bude účinnější.

Traduje se Žlutá obnovuje sílu, tlumí záněty a rozjasňuje, oranžová dodává elán a tonizuje energetický systém, růžová je důležitá pro něžné city a zamilovanost, červená dodává energii a hodí se pro milostná kouzla

a obnovení sexuální síly, modrá uklidňuje a uzdravuje, fialová navozuje meditativní stav a rozjímání, zelená symbolizuje zemi, energii hmoty a peněz, černá pohlcuje a může pomoci k zapomnění a bílá symbolizuje čistotu

a nový začátek.

Nošení škapulíře

Magický váček byste měli nosit u sebe – buď přímo na těle, například zavěšený na krku nebo připevněný ke kotníku, anebo v tašce či kabelce. Můžete ho však také zavěsit či uložit na konkrétní místo (postel, okno, auto, dovnitř hospodářské budovy a podobně). Můžete si sami určit, jako dlouho budete váček používat, ale jeho obsah byste měli pravidelně obměňovat. Některé prameny tvrdí, že byliny z magického škapulíře je po devadesáti dnech třeba vrátit zemi (zahrabat, spálit), ale možná si najdete vlastní rytmus vyměňování jeho obsahu. Můžete se inspirovat fázemi měsíce, ale také ročními obdobími, lidovými svátky nebo vlastním životním cyklem a jeho svátečními okamžiky.

Traduje se Lunární cykly: Pokud si chcete do života něco „přitáhnout“, noste škapulíř po dobu přibývání měsíce až do úplňku, a pokud se chcete něčeho zbavit, noste ho od úplňku do novoluní. Termíny úplňků a novů se často uvádějí v běžných kalendářích, rozhodně je však najdete v kalendáři lunárním.

Table of Contents

Titulní strana

ZAMILOVANÁ PO DLOUHA LÉTA

ZÁZRAČNÝ SVĚT ROSTLIN

Nejznámější formy rostlinné magie

Magický váček aneb takzvaný škapulíř

MAGICKÝ RECEPTÁŘ