Obsah

PATITUL

TITUL

VZOR CITACE

ÚVOD

SEZNAM ZKRATEK

ČÁST I – Text občanského zákoníku č. 89/2012 Sb.

ČÁST II – Judikatura

1. Vznik závazků a jejich obsah

1.1. Pohledávka

1. Pohledávka jako majetek

1.2. K povaze některých právních vztahů

2. Povaha daňové povinnosti

3. Charakter povinnosti státu platit důchodové dávky

4. Dosah ujednání o zaplacení poplatku z převodu nemovitosti v kupní smlouvě

5. Povaha vztahu mezi soudním exekutorem a vydražitelem

6. Osoby vázané smlouvou

1.3. K zavazovacím důvodům

7. Dohoda o vrácení plnění z kupní smlouvy

8. Závazky ze smluv a z jiných zavazovacích důvodů

9. Dohoda o narovnání

10. Uznání dluhu

11. Existence uznaného závazku

12. Faktura

13. Notářský zápis se svolením k vykonatelnosti

14. Exekutorský zápis se svolením k vykonatelnosti

15. Bezdůvodné obohacení

2. Smlouva

2.1. Vůle zřídit závazek

16. Společenská úsluha nebo závazek ze smlouvy?

2.2. Smluvní svoboda

17. Dohoda o zániku závazku a o jeho následcích

18. Omezení autonomie vůle ochranou důvěry druhé smluvní strany

19. Význam zásady autonomie vůle pro interpretaci smlouvy

2.3. Závislé smlouvy

20. Znaky závislosti

2.4. Culpa in contrahendo

21. Odpovědnost za škodu způsobenou jednostranným ukončením kontraktačního procesu

22. Odpovědnost za škodu vzniklou porušením předsmluvní povinnosti

23. Ochrana důvěry druhé smluvní strany

2.5. Uzavření smlouvy

2.5.1. Nabídka

24. Nabídka k uzavření písemné kupní smlouvy

25. Projev vůle směřující k uzavření kupní smlouvy

26. Nabídka adresovaná několika osobám

27. Podstatné náležitosti nabídky ke smlouvě

28. Kdy nejde o veřejný příslib

29. Akceptační lhůta

30. Nabídka osobě nepřítomné

31. Odvolání nabídky

2.5.2. Přijetí nabídky

32. Perfektnost a účinnost adresovaného právního úkonu

33. Uzavírání smluv a včasné přijetí nabídky

34. Uzavírání smlouvy a změna úmluvy při objednávce zboží

35. Význam doložky „nezávazně, meziprodej vyhražen“ v nabídce

36. Posuzování přiměřenosti doby pro přijetí návrhu na uzavření smlouvy

37. Včasnost přijetí nabídky

38. Změny v akceptaci

39. Uzavření smlouvy přijetím návrhu jen jednou z osob, jíž byl určen

40. Přijetí nabídky předáním a převzetím zboží

41. Určitost a srozumitelnost konkludentně uzavřené smlouvy

42. Akceptace zachováním se podle nabídky

43. Praxe zavedená stranami

44. Zaslání části zboží

45. Dispozitivnost úpravy účinnosti akceptace

2.6. Obsah smlouvy

46. Pojmenované a nepojmenované smlouvy

47. Označení a obsah smlouvy

48. Collision damage waiver

49. Smlouva o převodu lékařské praxe

50. Tzv. svěřenecká smlouva

51. Stanovy družstva jako smlouva

52. Výběr zboží prodávajícím

53. Průkaz dohodnutých obchodních podmínek

54. Rozpor mezi obchodními podmínkami a smlouvou

55. Změna obchodních podmínek

56. Vzdání se námitky proti platnosti smluv

2.7. Forma smlouvy

57. Možnost uzavřít smlouvu zčásti písemně a zčásti ústně

58. Písemná změna smlouvy o dílo

59. Obchodní zvyklosti a ústně uzavřená smlouva

60. Projev vůle uzavřít smlouvu v písemné formě

2.8. Účinky smlouvy

2.8.1. Pacta sunt servanda

61. Význam zásady pacta sunt servanda

62. Princip pacta sunt servanda coby obecná idea spravedlnosti

63. Vázanost nevýhodnou smlouvou

64. Povinnost plnit nevýhodný závazek

65. Závaznost nepojmenovaných smluv

66. Vázanost smlouvou o převodu nemovitosti, na základě níž dosud nebylo vloženo vlastnické právo

67. Porušení povinnosti převést věc a princip pacta sunt servanda

2.8.2. Časový aspekt účinnosti smlouvy

68. Založení účinnosti smlouvy přede dnem jejího uzavření

69. Důsledky simulace dne uzavření smlouvy

2.8.3. Úřední rozhodnutí jako předpoklad účinnosti smlouvy

70. Předpoklad účinnosti smluv

71. Nabytí vlastnického práva k nemovitostem

72. Nakládání s majetkem patřícím do dědictví

2.8.4. Změna okolností

73. Použitelnost a význam doložky změny poměrů

74. Změna poměrů rozhodných pro placení výměnkových dávek

75. Pokles kupní síly peněz

76. Pokles hodnoty peněz

77. Závaznost doložky rebus sic stantibus pro obě strany

78. Význam změny poměrů při prodlužování závazku na další období

79. Doložka rebus sic stantibus při smlouvě o budoucí zápůjčku

2.8.5. Smlouva ve prospěch třetí osoby

80. Smlouva ve prospěch ještě neexistující třetí osoby

81. Určitelnost třetí osoby

82. Smlouva o smlouvě budoucí uzavřená ve prospěch třetí osoby

83. Rezervační smlouva

84. Zřízení věcného břemene ve prospěch třetí osoby

85. Osobní věcné břemeno ve prospěch třetí osoby

86. Postavení třetí osoby

2.8.6. Smlouva o plnění třetí osoby

87. Zaručení se za výsledek

88. Záruka advokáta za výsledek

2.9. Zvláštní způsoby uzavírání smlouvy

2.9.1. Dražba

89. Veřejná dražba

90. Veřejná dražba a uzavření smlouvy

91. Vrácení dražební jistoty v malé privatizaci v případě neplatnosti smlouvy

2.9.2. Veřejná soutěž o nejvhodnější nabídku

92. Proces kontraktace v rámci veřejné soutěže

93. Vznik smlouvy

94. Souhlas zastupitelstva obce s vyhlášením soutěže

95. Legitimace neúspěšného účastníka veřejné soutěže

2.10. Smlouva o smlouvě budoucí

96. Význam a účel smlouvy o smlouvě budoucí

97. Určitost předmětu smlouvy o budoucí smlouvě o dílo

98. Smlouva o budoucí nabídce zavazující jenom jednu stranu

99. Závazek jedné strany předložit návrh budoucí smlouvy

100. Opční právo

101. Předběžná smlouva kupní

102. Úmluva o smlouvě budoucí

103. Rozsah plné moci k uzavření smlouvy o smlouvě budoucí o prodeji domu

104. Rozsudek nahrazující prohlášení vůle

3. Obsah závazků

3.1. Neúměrné zkrácení

105. Věci umělecké nebo kulturní hodnoty

106. Hodnota zcizené věci

107. Dorovnání obvyklé ceny

108. Způsob uplatnění nároku z neúměrného zkrácení

109. Nemožnost obnovení původního stavu I.

110. Nemožnost obnovení původního stavu II.

111. Podnikatel a podnikání

3.2. Lichva

112. Lichevní smlouvy v českém občanském právu

113. Neplatnost právního úkonu a tzv. lichevní smlouva v občanském právu

114. Postoupení pohledávky

115. Úvěrová lichva

3.3. Adhezní smlouvy

116. Ujednání o smluvní pokutě

3.4. Úroky

117. Přemrštěná výše dohodnutého úroku z prodlení

118. Neplatnost ujednání o úroku

3.5. Záloha

119. Záloha na budoucí nájem

120. Příslib budoucího převodu vlastnického práva

121. Smlouva o smlouvě budoucí, záloha a bezdůvodné obohacení

122. Složení zálohy za jiného

3.6. Závdavek

123. Právo žádat dvojnásobek závdavku

124. Důkazní a zajišťovací funkce závdavku

125. Závdavek a plnění ze smlouvy

126. Záloha, závdavek a odstupné

4. Společné dluhy a pohledávky

127. Rozsudek na dílčí plnění a následná žaloba vůči solidárnímu dlužníku o zaplacení další části dluhu

128. Postoupení pohledávky

129. Samostatné procesní společenství

130. Odvolání

131. Regres

132. Aktivní solidarita

ČÁST III – Přílohy

Důvodová zpráva k občanskému zákoníku č. 89/2012 Sb.

Občanský zákoník z roku 1964

Obchodní zákoník z roku 1991

TIRÁŽ

PATITUL

JUDIKATURA K REKODIFIKACI

VZNIK A OBSAH

ZÁVAZKŮ

(ukázka)

TITUL

JUDIKATURA K REKODIFIKACI

VZNIK A OBSAH

ZÁVAZKŮ

Sestavili

Petr Lavický a Petra Polišenská

VZOR CITACE

Vzor citace: Lavický, P.; Polišenská, P.: Judikatura k rekodifikaci. Vznik a obsah závazků. Praha: Wolters Kluwer, a. s., 2015, s. 304.

© Wolters Kluwer, a. s., 2015

ISBN (brož.) 978-80-7478-754-6

ISBN (e-pub) 978-80-7478-755-3

ÚVOD

Předkládaný svazek přehledu judikatury k občanskému zákoníku č. 89/2012 Sb. je věnován vzniku závazků a jejich obsahu. Jsou v něm shrnuta rozhodnutí, která lze využít při interpretaci části čtvrté hlavy první dílu prvního, druhého, třetího a pátého občanského zákoníku, tj. při výkladu pravidel týkajících se vzniku závazků a jejich obsahu, smlouvy (včetně kontraktačního procesu, obsahu, formy a účinků smlouvy), obsahu závazků, a konečně též závazků společných.

Právní úprava obligací v občanském zákoníku č. 89/2012 Sb. (dále „o. z.“) začíná § 1721, jenž naznačuje základní terminologii. Závazkem je závazkový právní vztah, jehož stranami jsou věřitel a dlužník, popř. i několik osob vystupujících buď na straně věřitelské nebo na straně dlužnické. Věřitelem je ten, kdo má právo na plnění (pohledávku), naopak dlužníkem je ten, kdo má plnění poskytnout (tj. ten, kdo má dluh). Nastíněná terminologie naznačuje snahu zákonodárce vyhnout se tomu, aby pojem závazku byl jednou užíván ve významu dluhu a jednou ve významu závazkového právního vztahu.

Plnění (dare, facere, omittere, pati), které je předmětem závazku, musí být podle § 1722 o. z. majetkové povahy a musí odpovídat zájmu věřitele, i když tento zájem není jenom majetkový (např. estetický).

Závazky podle § 1723 vznikají především ze smluv, z protiprávních činů a z jiných právních skutečností. Tomu odpovídá systematika zákona, v němž se nejprve upravují smlouvy a závazky jimi založené (resp. obecněji závazky z právních jednání) a dále závazky z deliktů, a nakonec závazky z jiných právních důvodů (bezdůvodné obohacení, jednatelství bez příkazu).

V § 1724 až 1788 obsahuje občanský zákoník rozsáhlou úpravu uzavírání smluv a s tím souvisejících otázek. Systematické zařazení této pasáže do obligačního práva je diskutabilní. Na jednu stranu je smlouva nepochybně nejčastější právní skutečností, na základě níž vznikají závazky, na straně druhé je smlouva typickým právním důvodem vzniku naprosté většiny soukromoprávních vztahů, a lze se s ní setkat i v odvětvích veřejnoprávního charakteru. Smlouvě, kterou lze z tohoto hlediska považovat za společný institut celého právního řádu, by proto mnohem lépe slušelo zařazení do pasáže věnované právnímu jednání, jako tomu bylo doposud.

Co do obsahu je nová úprava uzavírání smluv v základu převzata z předchozího občanského zákoníku č. 40/1964 Sb. a dále je doplněna o prvky ze zákoníku obchodního a z některých zahraničních kodexů. Je typická svou dispozitivností (viz § 1770 o. z.), snahou pohlížet na smlouvu jako spíše na platnou než neplatnou (viz obecný § 574 o. z., jenž se prakticky uplatní především u smluv), a konečně nelpěním na požadavku naprosté obsahové shody projevu vůle obou stran (např. § 1726, § 1740 odst. 3 nebo § 1757 odst. 2 o. z.). K závěru o dispozitivnosti právní úpravy uzavírání smluv dospěla judikatura i ve vztahu k předchozímu občanskému zákoníku. Stalo se tak však až nedávno rozhodnutím velkého senátu občanskoprávního a obchodního kolegia Nejvyššího soudu (R 39/2013); dlouhá léta předtím se úprava považovala za kogentní. Uvolnění pravidel kontraktace lze prakticky využít např. k modifikaci pravidla, které považuje smlouvu za uzavřenou až tím, že akceptace dojde do sféry dispozice navrhovatele (§ 570 odst. 1 o. z.); místo toho lze dohodnout, že oblát nebude posílat podepsaný návrh smlouvy zpět navrhovateli, ale že jej spolu s návrhem na vklad doručí katastrálnímu úřadu.

Výraznou novinkou je úprava institutu culpa in contrahendo (§ 1728 a 1729 o. z.). Dosud nebyla předsmluvní odpovědnost upravena vůbec. Praxe si pomáhala tím, že ji dovozovala přes porušení § 415 předcházejícího občanského zákoníku (např. R 82/2007). Culpa in contrahendo představuje jeden z institutů, v nichž se velmi intenzivně promítá princip poctivosti (§ 6 odst. 1 o. z.). Každý může svobodně jednat o smlouvě (princip autonomie vůle). Jednání však musí vést v souladu s principem poctivosti, tj. nesmí do jednání vstupovat, ačkoliv smlouvu ve skutečnosti vůbec uzavřít nechce (zahájení jednání neznamená formální podání nabídky, ale i jednání jemu předcházející); zjistí-li během jednání, že smlouvu uzavřít nehodlá, nemá v jednání pokračovat; a dospěje-li jednání do stadia, kdy se uzavření smlouvy jeví jako vysoce pravděpodobné (strany se po složitých jednáních shodnou s tím, že už se dojednají jenom nepodstatné technické detaily), nesmí kontraktaci svévolně ukončit. S principem poctivosti souvisí rovněž informační povinnost v § 1728 odst. 2 o. z., jejíž nesplnění je deliktem ve smyslu § 2910 o. z.

Smlouva i nadále zůstává dvoustranným právním jednáním, složeným z oferty (pro kterou se zavádí legislativní zkratka „nabídka“) a akceptace. V této souvislosti je nutno upozornit na nová pravidla o veřejné nabídce, obsažená v § 1732 odst. 2 a v závěru § 1733 o. z. Zatímco dosavadní civilní kodex předpokládal, že oferta může směřovat jenom vůči určité osobě, nová úprava tuto koncepci již nepřijala, neboť jejím důsledkem bylo, že se někdy skutečný oferent stal právně jenom tím, kdo činí výzvu k podávání nabídky, a sám potom případně návrh akceptoval. Plyne-li z návrhu vůči neurčitému okruhu osob úmysl uzavřít smlouvu o určitém obsahu a být jí vázán (viz konec § 1733), jde o nabídku (tzv. veřejná nabídka či návrh). V souvislosti s rozvojem internetového obchodování je tato změna velmi praktická. Objednání zboží v e-shopu tedy zásadně nemá být podáním nabídky, ale její akceptací.

Z dalších ustanovení je nutno poukázat především na § 1760 a 1761 o. z. Podle prvého z nich nemá být samo o sobě důvodem neplatnosti to, že strana nebyla při uzavření smlouvy oprávněna nakládat s tím, co má být podle smlouvy plněno; toto pravidlo se bude často uplatňovat v souvislosti s nabýváním vlastnického práva od neoprávněného (§ 984, § 1109 a násl. o. z.). Druhé ze zmíněných ustanovení umožňuje smluvně si ujednat (i jako věcné právo) zákaz zcizení nebo zatížení, což nalézá praktického uplatnění především při sjednávání zástavních smluv. K zápisu tohoto zákazu v katastru nemovitostí viz § 11 odst. 1 písm. n) katastrálního zákona.

Další výraznou novinkou je úprava klauzule rebus sic stantibus v § 1764 až 1766 o. z. Je běžné, že nejrůznější okolnosti, z nichž strany vycházely při uzavření smlouvy, se posléze změní. Tyto změny zásadně nemohou mít na trvání závazku a jeho obsah vliv, neboť tím by docházelo k výraznému podlomení zásady pacta sunt servanda, vyjádřené v § 1759 o. z., a narušení nezbytné právní jistoty. Někdy (výjimečně) je však změna poměrů natolik zásadní, že jí nelze upřít vliv na podobu či trvání závazku. Změna poměrů je v tomto smyslu relevantní, jsou-li kumulativně naplněny tyto okolnosti:

■  oproti stavu, z něhož strany vycházely při uzavírání smlouvy, došlo ke změně okolností;

■  skutečnost, která způsobila změnu okolností, z nichž strany vycházely, nastala buď až po uzavření smlouvy, nebo sice předtím, než smlouva byla uzavřena, ale v době uzavírání smlouvy nebyla dotčené straně tato okolnost známa;

■  dotčená strana nemohla změnu okolností předpokládat ani ovlivnit;

■  změna okolností musí být podstatná, tj. jejím důsledkem je vznik zvlášť hrubého nepoměru v právech a povinnostech stran;

■  dotčená strana na sebe nevzala nebezpečí změny okolností.

Při splnění těchto hmotněprávních předpokladů vzniká dotčené straně subjektivní právo „domáhat se“ vůči druhé straně obnovení jednání o smlouvě. Znění je patrně nepřesné: dotčená strana má právo na to, aby druhá strana vstoupila do negociací, jejichž účelem bude modifikace závazku tak, aby byla obnovena rovnováha v právech a povinnostech stran v tom měřítku, které existovalo v době uzavírání smlouvy. Tomu nutně odpovídá subjektivní povinnost druhé strany do smluvního vyjednávání vstoupit.

Z ostatních novinek je nutno upozornit ještě na úpravu neúměrného zkrácení a lichvy v § 1793 a násl. o. z.; i v tomto případě se jedná o ustanovení, která dosavadní občanský zákoník neobsahoval. Totéž platí pro úpravu závdavku v § 1808 o. z., o jehož praktičnosti však lze mít jisté pochyby.

Konečně si tento svazek judikatury všímá také ustanovení o společných dluzích a závazcích (§ 1868 a násl.) a předkládá rozhodnutí k nim se vztahující. Úprava v zásadě vychází z obecného zákoníku občanského a kombinuje ji s předcházejícím občanským zákoníkem a některými zahraničními vzory. Výsledkem je mozaika pravidel, která se nevyznačují příliš velkou mírou vnitřní soudržnosti a provázanosti.

Vzhledem k tomu, že v současnosti jsou již na trhu k dispozici komentáře k závazkům v občanském zákoníku č. 89/2012 Sb., lze v podrobnostech odkázat na ně. Účelem tohoto přehledu judikatury není totiž suplovat komentáře, ale nabídnout přehled rozhodnutí, která mohou posloužit jako inspirace při výkladu občanského zákoníku č. 89/2012 Sb.

V Brně v lednu 2015   Autoři

SEZNAM ZKRATEK

Prameny:

ASPI Automatizovaný systém právních informací, Wolters Kluwer, a. s.

Bohuslav (finanční) Sbírka rozhodnutí Nejvyššího správního soudu ve věcech finančních, pořádaná JUDr. Josefem Bohuslavem

C Soubor civilních rozhodnutí a stanovisek Nejvyššího soudu (vydává nakladatelství C. H. Beck)

PrRo Právní rozhledy (vydává nakladatelství C. H. Beck)

R Rozhodnutí a stanoviska uveřejněná ve Sbírce rozhodnutí a stanovisek Nejvyššího soudu

S IV Nejvyšší soud ČSSR, Nejvyšší soud ČSR a Nejvyšší soud SSR o občanském soudním řízení a o řízení před státním notářstvím (Sborník stanovisek, zpráv o rozhodnutí soudů a soudních rozhodnutí Nejvyšších soudů ČSSR, ČSR a SSR 1970–1983). Vydal Nejvyšší soud ČSSR, Praha: SEVT, 1986.

Sb. NSS Sbírka rozhodnutí Nejvyššího správního soudu (vydává Nejvyšší správní soud v nakladatelství Wolters Kluwer, a. s.)

Sb. ÚS Sbírka nálezů a usnesení Ústavního soudu (vydává nakladatelství C. H. Beck)

SoJ Soudní judikatura z oblasti občanského, obchodního a pracovního práva (vydává nakladatelství Wolters Kluwer, a. s.)

SoRo Soudní rozhledy (vydává nakladatelství C. H. Beck)

Vážný Sbírka rozhodnutí a stanovisek Nejvyššího soudu (Vážného sbírka)

www.nsoud.cz  internetové stránky Nejvyššího soudu ČR

Právní předpisy:

c. ř. s.  zákon č. 113/1895 ř. z., o soudním řízení v občanských rozepřích právních (civilní řád soudní)

o. s. ř.  zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád

o. z. zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

o. z. o. císařský patent č. 946/1811 Sb. z. s., obecný zákoník občanský

obč. zák. zákon č. 40/1964 Sb., občanský zákoník

obch. zák.  zákon č. 513/1991 Sb., obchodní zákoník

Ostatní:

KS krajský soud

NS Nejvyšší soud

ÚS Ústavní soud

VS vrchní soud

ČÁST I

Text občanského zákoníku č. 89/2012 Sb.

ČÁST ČTVRTÁ

RELATIVNÍ MAJETKOVÁ PRÁVA

HLAVA I

VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ O ZÁVAZCÍCH

Díl 1

Vznik závazků a jejich obsah

§ 1721

Ze závazku má věřitel vůči dlužníku právo na určité plnění jako na pohledávku a dlužník má povinnost toto právo splněním dluhu uspokojit.

Rozhodnutí č. 1 až 6.

§ 1722

Plnění, které je předmětem závazku, musí být majetkové povahy a odpovídat zájmu věřitele, i když tento zájem není jen majetkový.

§ 1723

(1) Závazek vzniká ze smlouvy, z protiprávního činu, nebo z jiné právní skutečnosti, která je k tomu podle právního řádu způsobilá.

(2) Ustanovení o závazcích, které vznikají ze smluv, se použijí přiměřeně i na závazky vznikající na základě jiných právních skutečností.

Rozhodnutí č. 7 až 15.

Díl 2

Smlouva

Oddíl 1

Obecná ustanovení

§ 1724

(1) Smlouvou projevují strany vůli zřídit mezi sebou závazek a řídit se obsahem smlouvy.

(2) Ustanovení o smlouvách se použijí přiměřeně i na projev vůle, kterým se jedna osoba obrací na osoby jiné, ledaže to vylučuje povaha projevu vůle nebo zákon.

Rozhodnutí č. 16.

§ 1725

Smlouva je uzavřena, jakmile si strany ujednaly její obsah. V mezích právního řádu je stranám ponecháno na vůli svobodně si smlouvu ujednat a určit její obsah.

Rozhodnutí č. 17 až 19.

§ 1726

Považují-li strany smlouvu za uzavřenou, ač si ve skutečnosti neujednaly náležitost, již měly ve smlouvě ujednat, hledí se na projev jejich vůle jako na uzavřenou smlouvu, lze–li, zvláště s přihlédnutím k jejich následnému chování, rozumně předpokládat, že by smlouvu uzavřely i bez ujednání této náležitosti. Dala-li však některá ze stran již při uzavírání smlouvy najevo, že dosažení shody o určité náležitosti je předpokladem uzavření smlouvy, má se za to, že smlouva uzavřena nebyla; tehdy ujednání o ostatních náležitostech strany nezavazuje, ani byl-li o nich vyhotoven zápis.

§ 1727

Každá z několika smluv uzavřených při témže jednání nebo zahrnutých do téže listiny se posuzuje samostatně. Plyne-li z povahy několika smluv nebo z jejich účelu známého stranám při uzavření smlouvy, že jsou na sobě závislé, je vznik každé z nich podmínkou vzniku ostatních smluv. Zánik závazku z některé z nich bez uspokojení věřitele zrušuje ostatní závislé smlouvy, a to s obdobnými právními účinky.

Rozhodnutí č. 20.

§ 1728

(1) Každý může vést jednání o smlouvě svobodně a neodpovídá za to, že ji neuzavře, ledaže jednání o smlouvě zahájí nebo v takovém jednání pokračuje, aniž má úmysl smlouvu uzavřít.

(2) Při jednání o uzavření smlouvy si smluvní strany vzájemně sdělí všechny skutkové a právní okolnosti, o nichž ví nebo vědět musí, tak, aby se každá ze stran mohla přesvědčit o možnosti uzavřít platnou smlouvu a aby byl každé ze stran zřejmý její zájem smlouvu uzavřít.

§ 1729

(1) Dospějí-li strany při jednání o smlouvě tak daleko, že se uzavření smlouvy jeví jako vysoce pravděpodobné, jedná nepoctivě ta strana, která přes důvodné očekávání druhé strany v uzavření smlouvy jednání o uzavření smlouvy ukončí, aniž pro to má spravedlivý důvod.

(2) Strana, která jedná nepoctivě, nahradí druhé straně škodu, nanejvýš však v tom rozsahu, který odpovídá ztrátě z neuzavřené smlouvy v obdobných případech.

Rozhodnutí č. 21 až 23.

§ 1730

(1) Poskytnou-li si strany při jednání o smlouvě údaje a sdělení, má každá ze stran právo vést o nich záznamy, i když smlouva nebude uzavřena.

(2) Získá-li strana při jednání o smlouvě o druhé straně důvěrný údaj nebo sdělení, dbá, aby nebyly zneužity, nebo aby nedošlo k jejich prozrazení bez zákonného důvodu. Poruší-li tuto povinnost a obohatí-li se tím, vydá druhé straně to, oč se obohatila.

Oddíl 2

Uzavření smlouvy

Návrh na uzavření smlouvy

§ 1731

Z návrhu na uzavření smlouvy (dále jen „nabídka“) musí být zřejmé, že ten, kdo jej činí, má úmysl uzavřít určitou smlouvu s osobou, vůči níž nabídku činí.

Rozhodnutí č. 24 až 26.

§ 1732

(1) Právní jednání směřující k uzavření smlouvy je nabídkou, pokud obsahuje podstatné náležitosti smlouvy tak, aby smlouva mohla být uzavřena jeho jednoduchým a nepodmíněným přijetím, a pokud z něho plyne vůle navrhovatele být smlouvou vázán, bude-li nabídka přijata.

(2) Má se za to, že návrh dodat zboží nebo poskytnout službu za určenou cenu učiněný při podnikatelské činnosti reklamou, v katalogu nebo vystavením zboží je nabídkou s výhradou vyčerpání zásob nebo ztráty schopnosti podnikatele plnit.

Rozhodnutí č. 27.

§ 1733

Projev vůle, který nevyhovuje § 1732, není nabídkou a nemůže být proto přijat. Obsahuje-li projev vůle slib plnění za určitý výkon nebo výsledek, jedná se o veřejný příslib, jinak o pouhou výzvu k podání nabídky. Totéž platí o projevu, který směřuje vůči neurčitému okruhu osob nebo který má povahu reklamy, pokud z něho jasně neplyne něco jiného.

Rozhodnutí č. 21 až 28.

§ 1734

Nabídka učiněná ústně musí být přijata bezodkladně, ledaže něco jiného plyne z jejího obsahu nebo z okolností, za nichž se stala. To platí i tehdy, byla-li přítomné osobě předložena nabídka učiněná v písemné formě.

§ 1735

Nabídka učiněná v písemné formě vůči nepřítomné osobě musí být přijata ve lhůtě uvedené v nabídce. Není-li lhůta uvedena, lze nabídku přijmout v době přiměřené povaze navrhované smlouvy a rychlosti prostředků, jež navrhovatel použil pro zaslání nabídky.

Rozhodnutí č. 29 a 30.

§ 1736

Nabídka je neodvolatelná, je-li to v ní výslovně vyjádřeno, anebo dohodnou-li se tak strany. Nabídka je rovněž neodvolatelná, plyne-li to z jednání stran o uzavření smlouvy, z jejich předchozího obchodního styku, anebo ze zvyklostí.

§ 1737

Zrušení nabídky

I když je nabídka neodvolatelná, lze ji zrušit, pokud zrušovací projev dojde druhé straně před doručením nabídky nebo alespoň současně s ním.

§ 1738

Odvolání nabídky

(1) I když je nabídka odvolatelná, nelze ji odvolat ve lhůtě určené pro její přijetí, ledaže se to v nabídce vyhradí. Odvolatelnou nabídku lze odvolat, jen pokud odvolání dojde druhé straně dříve, než ta odeslala přijetí nabídky.

(2) Nabídku nelze odvolat, pokud je v ní vyjádřena neodvolatelnost.

Rozhodnutí č. 31.

§ 1739

(1) Je-li nabídka odmítnuta, zaniká účinností odmítnutí.

(2) Zemře-li některá ze stran, nebo pozbude-li svéprávnosti uzavřít smlouvu, nabídka zanikne, pokud je to zřejmé z nabídky samé nebo z povahy a účelu navrhované smlouvy.

Přijetí nabídky

§ 1740

(1) Osoba, které je nabídka určena, nabídku přijme, projeví-li s ní včas vůči navrhovateli souhlas. Mlčení nebo nečinnost samy o sobě přijetím nejsou.

(2) Projev vůle, který obsahuje dodatky, výhrady, omezení nebo jiné změny, je odmítnutím nabídky a považuje se za novou nabídku. Přijetím nabídky je však odpověď, která vymezuje obsah navržené smlouvy jinými slovy.

(3) Odpověď s dodatkem nebo odchylkou, která podstatně nemění podmínky nabídky, je přijetím nabídky, pokud navrhovatel bez zbytečného odkladu takové přijetí neodmítne. Navrhovatel může přijetí nabídky s dodatkem nebo odchylkou předem vyloučit již v nabídce nebo jiným způsobem, který nevzbuzuje pochybnost.

Rozhodnutí č. 32 až 38.

§ 1741

Při nabídce určené více osobám je smlouva uzavřena, přijmou-li nabídku všechny tyto osoby, pokud z jejího obsahu vyplývá úmysl navrhovatele, aby se stranou smlouvy staly všechny osoby, jimž je nabídka určena, anebo lze-li takový úmysl rozumně předpokládat z okolností, za nichž byla nabídka učiněna. Totéž obdobně platí, je-li zřejmý úmysl navrhovatele, aby se stranou smlouvy stal určitý počet těchto osob.

Rozhodnutí č. 39.

§ 1742

Přijetí nabídky lze zrušit, dojde-li zrušení navrhovateli nejpozději s přijetím.

§ 1743

(1) I pozdní přijetí nabídky má účinky včasného přijetí, pokud navrhovatel bez zbytečného odkladu alespoň ústně vyrozumí osobu, které nabídku učinil, že přijetí považuje za včasné, nebo se začne chovat ve shodě s nabídkou.

(2) Plyne-li z písemnosti, která vyjadřuje přijetí nabídky, že byla odeslána za takových okolností, že by došla navrhovateli včas, kdyby její přeprava probíhala obvyklým způsobem, má pozdní přijetí účinky včasného přijetí, ledaže navrhovatel bez odkladu vyrozumí alespoň ústně osobu, které byla nabídka určena, že považuje nabídku za zaniklou.

§ 1744

S přihlédnutím k obsahu nabídky nebo k praxi, kterou strany mezi sebou zavedly, nebo je-li to obvyklé, může osoba, které je nabídka určena, nabídku přijmout tak, že se podle ní zachová, zejména poskytne-li nebo přijme-li plnění. Přijetí nabídky je účinné v okamžiku, kdy k jednání došlo, došlo-li k němu včas.

Rozhodnutí č. 40 až 44.

§ 1745

Smlouva je uzavřena okamžikem, kdy přijetí nabídky nabývá účinnosti.

Rozhodnutí č. 45.

Oddíl 3

Obsah smlouvy

§ 1746

(1) Zákonná ustanovení upravující jednotlivé typy smluv se použijí na smlouvy, jejichž obsah zahrnuje podstatné náležitosti smlouvy stanovené v základním ustanovení pro každou z těchto smluv.

(2) Strany mohou uzavřít i takovou smlouvu, která není zvláště jako typ smlouvy upravena.

Rozhodnutí č. 46 až 51.

§ 1747

Je-li smlouva bezúplatná, má se za to, že se dlužník chtěl zavázat spíše méně než více.

§ 1748

Má se za to, že ujednání, že určitá část obsahu smlouvy bude mezi stranami ujednána dodatečně, je podmínkou účinnosti uzavřené smlouvy.

Rozhodnutí č. 52.

§ 1749

(1) Ujednají-li strany, že určitou náležitost smlouvy určí třetí osoba nebo soud, je takové určení podmínkou účinnosti smlouvy. Neurčí-li třetí osoba náležitost smlouvy v přiměřené lhůtě nebo odmítne-li ji určit, může kterákoli strana navrhnout, aby tuto náležitost určil soud.

(2) Při určení náležitosti se přihlédne k účelu, který smlouva zřejmě sleduje, k okolnostem, za nichž byla smlouva uzavírána, jakož i k tomu, aby byly práva a povinnosti stran poctivě uspořádány.

§ 1750

Nenavrhne-li oprávněná strana doplnění obsahu smlouvy v ujednané lhůtě, jinak do jednoho roku od uzavření smlouvy, má se za to, že se smlouva od počátku ruší.

§ 1751

(1) Část obsahu smlouvy lze určit odkazem na obchodní podmínky, které navrhovatel připojí k nabídce nebo které jsou stranám známy. Odchylná ujednání ve smlouvě mají před zněním obchodních podmínek přednost.

(2) Odkáží-li strany v nabídce i v přijetí nabídky na obchodní podmínky, které si odporují, je smlouva přesto uzavřena s obsahem určeným v tom rozsahu, v jakém obchodní podmínky nejsou v rozporu; to platí i v případě, že to obchodní podmínky vylučují. Vyloučí-li to některá ze stran nejpozději bez zbytečného odkladu po výměně projevů vůle, smlouva uzavřena není.

(3) Při uzavření smlouvy mezi podnikateli lze část obsahu smlouvy určit i pouhým odkazem na obchodní podmínky vypracované odbornými nebo zájmovými organizacemi.

Rozhodnutí č. 53 až 55.

§ 1752

(1) Uzavírá-li strana v běžném obchodním styku s větším počtem osob smlouvy zavazující dlouhodobě k opětovným plněním stejného druhu s odkazem na obchodní podmínky a vyplývá-li z povahy závazku již při jednání o uzavření smlouvy rozumná potřeba jejich pozdější změny, lze si ujednat, že strana může obchodní podmínky v přiměřeném rozsahu změnit. Ujednání je platné, pokud bylo předem alespoň ujednáno, jak se změna druhé straně oznámí a pokud se této straně založí právo změny odmítnout a závazek z tohoto důvodu vypovědět ve výpovědní době dostatečné k obstarání obdobných plnění od jiného dodavatele; nepřihlíží se však k ujednání, které s takovou výpovědí spojuje zvláštní povinnost zatěžující vypovídající stranu.

(2) Nebyl-li ujednán rozsah změn obchodních podmínek, nepřihlíží se ke změnám vyvolaným takovou změnou okolností, kterou již při uzavření smlouvy strana odkazující na obchodní podmínky musela předpokládat, ani ke změnám vyvolaným změnou jejích osobních nebo majetkových poměrů.

§ 1753

Ustanovení obchodních podmínek, které druhá strana nemohla rozumně očekávat, je neúčinné, nepřijala-li je tato strana výslovně; k opačnému ujednání se nepřihlíží. Zda se jedná o takové ustanovení, se posoudí nejen vzhledem k jeho obsahu, ale i ke způsobu jeho vyjádření.

§ 1754

(1) Použijí-li strany ve smlouvě doložku upravenou v užívaných vykládacích pravidlech, má se za to, že touto doložkou zamýšlely vyvolat právní účinky stanovené vykládacími pravidly, na něž se ve smlouvě odvolaly, popřípadě těmi vykládacími pravidly, která se s přihlédnutím k povaze smlouvy obvykle používají.

(2) Není-li jedna ze stran smlouvy podnikatelem, lze se vůči této straně dovolat významu doložky, jen pokud se prokáže, že její význam musel být této straně znám.

§ 1755

Vzdá-li se strana všeobecně námitek proti platnosti smlouvy, nepřihlíží se k tomu.

Rozhodnutí č. 56.

Oddíl 4

Forma smlouvy

§ 1756

Není-li smlouva uzavřena slovy, musí být z okolností zřejmá vůle stran ujednat její náležitosti; přitom se přihlédne nejen k chování stran, ale i k vydaným ceníkům, veřejným nabídkám a jiným dokladům.

§ 1757

(1) Po uzavření smlouvy mezi stranami v jiné formě než písemné je stranám ponecháno na vůli, zda si obsah smlouvy v písemné formě potvrdí.

(2) Učiní-li tak při podnikání stran jedna z nich vůči druhé v přesvědčení, že její potvrzení zachycuje obsah smlouvy věrně, platí smlouva za uzavřenou s obsahem uvedeným v potvrzení, i když vykazuje odchylky od skutečně ujednaného obsahu smlouvy. To platí jen v případě, že odchylky uvedené v potvrzení mění skutečně ujednaný obsah smlouvy nepodstatným způsobem a jsou takového rázu, že by je rozumný podnikatel ještě schválil, a za podmínky, že druhá strana tyto odchylky neodmítne.

(3) Odstavec 2 se použije i v případě, že smlouva byla uzavřena při podnikání jedné ze stran a její obsah potvrdí druhá strana.

§ 1758

Dohodnou-li se strany, že pro uzavření užijí určitou formu, má se za to, že nechtějí být vázány, nebude-li tato forma dodržena. To platí i tehdy, projeví-li jedna ze stran vůli, aby smlouva byla uzavřena v písemné formě.

Rozhodnutí č. 57 až 60.

Oddíl 5

Účinky smlouvy

Obecná ustanovení

§ 1759

Smlouva strany zavazuje. Lze ji změnit nebo zrušit jen se souhlasem všech stran, anebo z jiných zákonných důvodů. Vůči jiným osobám smlouva působí jen v případech stanovených v zákoně.

Rozhodnutí č. 61 až 72.

§ 1760

Skutečnost, že strana nebyla při uzavření smlouvy oprávněna nakládat s tím, co má být podle smlouvy plněno, sama o sobě neplatnost smlouvy nevyvolává.

§ 1761

Zákaz zatížení nebo zcizení věci působí jen mezi stranami, pokud nebyl zřízen jako věcné právo. Takový zákaz je platný, pokud byl zřízen na dobu trvání svěřenského fondu, svěřenského nástupnictví, zastoupení nebo na jinou určitou a přiměřenou dobu v takovém zájmu strany, který je hodný právní ochrany.

§ 1762

(1) Stanoví-li zákon, že je k účinnosti smlouvy třeba rozhodnutí určitého orgánu, je smlouva účinná tímto rozhodnutím.

(2) Nebyl-li návrh na rozhodnutí podán do jednoho roku od uzavření smlouvy, má se za to, že se smlouva od počátku ruší. To platí i v případě, že byl návrh zamítnut.

§ 1763

Poskytne-li strana postupně uzavřenými smlouvami různým osobám právo užívat nebo požívat tutéž věc v tutéž dobu, nabývá takové právo osoba, které převodce poskytl věc k užívání nebo požívání nejdříve. Není-li nikdo takový, náleží právo osobě, s níž byla uzavřena smlouva, která nabyla účinnosti jako první.

Změna okolností

§ 1764

Změní-li se po uzavření smlouvy okolnosti do té míry, že se plnění podle smlouvy stane pro některou ze stran obtížnější, nemění to nic na její povinnosti splnit dluh. To neplatí v případech stanovených v § 1765 a 1766.

§ 1765

(1) Dojde-li ke změně okolností tak podstatné, že změna založí v právech a povinnostech stran zvlášť hrubý nepoměr znevýhodněním jedné z nich buď neúměrným zvýšením nákladů plnění, anebo neúměrným snížením hodnoty předmětu plnění, má dotčená strana právo domáhat se vůči druhé straně obnovení jednání o smlouvě, prokáže–li, že změnu nemohla rozumně předpokládat ani ovlivnit a že skutečnost nastala až po uzavření smlouvy, anebo se dotčené straně stala až po uzavření smlouvy známou. Uplatnění tohoto práva neopravňuje dotčenou stranu, aby odložila plnění.

(2) Právo podle odstavce 1 dotčené straně nevznikne, převzala-li na sebe nebezpečí změny okolností.

Rozhodnutí č. 73 až 79.

§ 1766

(1) Nedohodnou-li se strany v přiměřené lhůtě, může soud k návrhu kterékoli z nich rozhodnout, že závazek ze smlouvy změní obnovením rovnováhy práv a povinností stran, anebo že jej zruší ke dni a za podmínek určených v rozhodnutí. Návrhem stran soud není vázán.

(2) Soud návrh na změnu závazku zamítne, pokud dotčená strana neuplatnila právo na obnovení jednání o smlouvě v přiměřené lhůtě, co změnu okolností musela zjistit; má se za to, že tato lhůta činí dva měsíce.

Smlouva ve prospěch třetí osoby

§ 1767

(1) Má-li podle smlouvy dlužník plnit třetí osobě, může věřitel požadovat, aby jí dlužník splnil.

(2) Podle obsahu, povahy a účelu smlouvy se posoudí, zda a kdy také třetí osoba nabyla přímé právo požadovat splnění. Má se za to, že třetí osoba takové právo nabyla, má-li být plnění hlavně k prospěchu právě jí.

(3) Námitky ze smlouvy má dlužník také proti třetí osobě.

Rozhodnutí č. 80 až 86.

§ 1768

Odmítne-li třetí osoba právo nabyté ze smlouvy, hledí se na ni, jako by nebyla práva na plnění nabyla. Neodporuje-li to obsahu a účelu smlouvy, může věřitel plnění žádat pro sebe.

§ 1769

Smlouva o plnění třetí osoby

Zaváže-li se někdo zajistit pro druhou stranu, aby jí třetí osoba splnila, zavazuje se tím, že se u třetí osoby přimluví, aby ujednané plnění poskytla. Zaváže-li se však někdo k tomu, že třetí osoba splní, co bylo ujednáno, nahradí škodu, kterou věřitel utrpí, pokud k splnění nedojde.

Rozhodnutí č. 87 a 88.

Oddíl 6

Zvláštní způsoby uzavírání smlouvy

§ 1770

Ustanovení o nabídce a o přijetí nabídky se použijí přiměřeně i na případy, kdy strany ujednají pro uzavření smlouvy jiný postup.

§ 1771

Dražba

(1) Při dražbě je smlouva uzavřena příklepem.

(2) Již učiněná nabídka se zruší, pokud je podána vyšší nabídka, nebo pokud se dražba ukončí jinak než příklepem.

Rozhodnutí č. 89 až 91.

Veřejná soutěž o nejvhodnější nabídku

§ 1772

Kdo vyhlásí neurčitým osobám soutěž o nejvhodnější nabídku, činí tím výzvu k podávání nabídek.

Rozhodnutí č. 92 až 95.

§ 1773

Vyhlašovatel soutěže vymezí v písemné formě alespoň obecným způsobem předmět plnění a zásady ostatního obsahu zamýšlené smlouvy, na němž trvá, a určí způsob podávání nabídek a lhůtu, do které lze nabídky podat, jakož i lhůtu pro oznámení vybrané nabídky. Obsah podmínek soutěže vhodným způsobem uveřejní.

§ 1774

Vyhlašovatel nemůže uveřejněné podmínky soutěže měnit nebo soutěž zrušit, ledaže si to byl v podmínkách soutěže vyhradil. Změnu nebo zrušení uveřejní stejným způsobem, kterým podmínky soutěže uveřejnil.

§ 1775

(1) Vyhlašovatel zahrne nabídku do soutěže, odpovídá-li její obsah uveřejněným podmínkám soutěže. Od nich se nabídka může odchýlit jen v rozsahu, který podmínky soutěže připouštějí.

(2) Do soutěže nelze zahrnout nabídku předloženou po lhůtě stanovené v podmínkách soutěže.

(3) Navrhovatel má právo na náhradu nákladů spojených s účastí na soutěži, přiznávají-li mu to podmínky soutěže.

§ 1776

(1) Neurčí-li podmínky soutěže něco jiného, nelze nabídku odvolat po uplynutí lhůty určené v podmínkách soutěže pro předkládání nabídek.

(2) Podmínky soutěže mohou určit, že nabídku lze změnit nebo doplnit; ke změně nebo k doplnění nabídky provedeným po uplynutí lhůty určené v podmínkách soutěže pro předkládání nabídek se však nepřihlíží. Opravu chyb vzniklých při vyhotovení nabídky lze provést kdykoli, pokud to podmínky soutěže nevylučují.

§ 1777

(1) Vyhlašovatel vybere nejvhodnější z nabídek a oznámí její přijetí způsobem a ve lhůtě, které jsou určeny v podmínkách soutěže.

(2) Není-li v podmínkách soutěže stanoven způsob výběru nabídky, je vyhlašovatel oprávněn vybrat nabídku, která mu nejlépe vyhovuje.

§ 1778

(1) Vyhlašovatel přijme nabídku vybranou podle § 1777. Oznámí-li přijetí nabídky navrhující straně po lhůtě určené v podmínkách soutěže, smlouva nevznikne, pokud vybraný navrhovatel bez zbytečného odkladu sdělí vyhlašovateli, že přijetí nabídky odmítá jako opožděné.

(2) Vyhlašovatel může odmítnout všechny předložené nabídky, vyhradil-li si to v podmínkách soutěže.

§ 1779

Vyhlašovatel vyrozumí bez zbytečného odkladu po ukončení soutěže navrhovatele, kteří v soutěži neuspěli, že jejich nabídky odmítl.

Veřejná nabídka

§ 1780

(1) Veřejná nabídka je projev vůle navrhovatele, kterým se obrací na neurčité osoby s návrhem na uzavření smlouvy.

(2) Podnět k uzavření smlouvy, z něhož neplyne úmysl uzavřít určitou smlouvu nebo který nemá náležitosti podle § 1732 odst. 1, se považuje za výzvu k podávání nabídek.

§ 1781

Veřejnou nabídku lze odvolat, uveřejnil-li navrhovatel odvolání před přijetím veřejné nabídky způsobem, kterým byla veřejná nabídka uveřejněna.

§ 1782

(1) Na základě veřejné nabídky je smlouva uzavřena s tím, kdo včas a v souladu s ní navrhovateli nejdříve oznámí, že veřejnou nabídku přijímá. Přijme-li veřejnou nabídku současně několik osob, je smlouva uzavřena s tou, kterou navrhovatel zvolil.

(2) Neurčí-li veřejná nabídka lhůtu k přijetí, platí za ni lhůta přiměřená povaze veřejné nabídky.

§ 1783

(1) Navrhovatel oznámí příjemci uzavření smlouvy bez zbytečného odkladu po přijetí veřejné nabídky. Ostatním oznámí, že neuspěli.

(2) Jestliže navrhovatel potvrdí příjemci uzavření smlouvy později, než stanoví odstavec 1, smlouva nevznikne, odmítne-li příjemce uzavření smlouvy bez zbytečného odkladu poté, kdy mu došlo potvrzení navrhovatele o uzavření smlouvy.

§ 1784

(1) Určí-li to veřejná nabídka výslovně, je smlouva uzavřena s určitým počtem osob, případně se všemi, kdo veřejnou nabídku přijali ve lhůtě podle § 1782.

(2) Nesplní-li navrhovatel oznamovací povinnost, je vázán všemi přijetími veřejné nabídky, jejichž původcům výsledek neoznámil.

Oddíl 7

Smlouva o smlouvě budoucí

§ 1785

Základní ustanovení

Smlouvou o smlouvě budoucí se nejméně jedna strana zavazuje uzavřít po vyzvání v ujednané lhůtě, jinak do jednoho roku, budoucí smlouvu, jejíž obsah je ujednán alespoň obecným způsobem.

Rozhodnutí č. 96 až 103.

§ 1786

Zavázané straně vzniká povinnost uzavřít smlouvu bez zbytečného odkladu poté, co ji k tomu vyzve oprávněná strana v souladu se smlouvou o smlouvě budoucí.

Rozhodnutí č. 104.

§ 1787

(1) Nesplní-li zavázaná strana povinnost uzavřít smlouvu, může oprávněná strana požadovat, aby obsah budoucí smlouvy určil soud nebo osoba určená ve smlouvě. Neurčí-li tato osoba obsah budoucí smlouvy v přiměřené lhůtě nebo odmítne-li jej určit, může oprávněná strana navrhnout, aby jej určil soud.

(2) Obsah budoucí smlouvy se určí podle účelu, který má uzavření budoucí smlouvy zřejmě sledovat. Přitom se vychází z návrhů stran a přihlédne se k okolnostem, za kterých byla smlouva o smlouvě budoucí uzavřena, jakož i k tomu, aby práva a povinnosti stran byly poctivě uspořádány.

§ 1788

(1) Nevyzve-li oprávněná strana zavázanou stranu k uzavření smlouvy včas, povinnost uzavřít budoucí smlouvu zaniká.

(2) Změní-li se okolnosti, z nichž strany při vzniku závazku ze smlouvy o smlouvě budoucí zřejmě vycházely, do té míry, že na zavázané straně nelze rozumně požadovat, aby smlouvu uzavřela, povinnost uzavřít budoucí smlouvu zaniká. Neoznámí-li zavázaná strana oprávněné straně změnu okolností bez zbytečného odkladu, nahradí oprávněné straně škodu z toho vzniklou.

Díl 3

Obsah závazků

Obecná ustanovení

§ 1789

Ze závazku je dlužník povinen něco dát, něco konat, něčeho se zdržet nebo něco strpět a věřitel je oprávněn to od něho požadovat.

§ 1790

Závazek nelze změnit bez ujednání věřitele a dlužníka, ledaže zákon stanoví jinak.

§ 1791

(1) Vzniku a trvání závazku nebrání, není-li vyjádřen důvod, na jehož základě má dlužník povinnost plnit; věřitel je však povinen prokázat důvod závazku.

(2) Jedná-li se o závazek z cenného papíru, věřitel důvod závazku neprokazuje, ledaže to zákon zvlášť stanoví.

§ 1792

Úplata za plnění

(1) Plyne-li ze smlouvy povinnost stran poskytnout a přijmout plnění za úplatu, aniž je ujednána její výše, či způsob, jakým bude tato výše určena, platí, že úplata byla ujednána ve výši obvyklé v době a v místě uzavření smlouvy. Nepodaří-li se takto výši úplaty určit, určí ji soud s přihlédnutím k obsahu smlouvy, povaze plnění a zvyklostem.

(2) Byla-li úplata ujednána v rozporu s právními předpisy o cenách, platí za ujednanou ta, která je podle těchto předpisů přípustná.

Neúměrné zkrácení

§ 1793

(1) Zaváží-li se strany k vzájemnému plnění a je-li plnění jedné ze stran v hrubém nepoměru k tomu, co poskytla druhá strana, může zkrácená strana požadovat zrušení smlouvy a navrácení všeho do původního stavu, ledaže jí druhá strana doplní, oč byla zkrácena, se zřetelem k ceně obvyklé v době a místě uzavření smlouvy. To neplatí, pokud se nepoměr vzájemných plnění zakládá na skutečnosti, o které druhá strana nevěděla ani vědět nemusela.

(2) Odstavec 1 se nepoužije pro případ nabytí na komoditní burze, při obchodu s investičním nástrojem podle jiného zákona, v dražbě či způsobem postaveným veřejné dražbě naroveň, ani pro případ sázky nebo hry, anebo při narovnání nebo novaci, pokud byly poctivě učiněny.

Rozhodnutí č. 105 až 110.

§ 1794

(1) Právo podle § 1793 nevzniká, pokud důvod nepoměru vzájemných plnění vyplývá ze zvláštního vztahu mezi stranami, zejména pokud zkrácená strana měla úmysl plnit zčásti za úplatu a zčásti bezúplatně, nebo jestliže již nelze výši zkrácení zjistit.

(2) Právo podle § 1793 nevzniká ani tehdy, vzdala-li se jej zkrácená strana výslovně a prohlásila–li, že plnění přijímá za mimořádnou cenu ze zvláštní obliby, anebo souhlasila-li s neúměrnou cenou, ač jí skutečná cena plnění byla nebo musela být známa.

§ 1795

Právo podle § 1793 zaniká, není-li uplatněno do jednoho roku od uzavření smlouvy.

§ 1796

Lichva

Neplatná je smlouva, při jejímž uzavírání někdo zneužije tísně, nezkušenosti, rozumové slabosti, rozrušení nebo lehkomyslnosti druhé strany a dá sobě nebo jinému slíbit či poskytnout plnění, jehož majetková hodnota je k vzájemnému plnění v hrubém nepoměru.

Rozhodnutí č. 112 až 115.

§ 1797

Podnikatel, který uzavřel smlouvu při svém podnikání, nemá právo požadovat zrušení smlouvy podle § 1793 odst. 1, ani se nemůže dovolat neplatnosti smlouvy podle § 1796.

Rozhodnutí č. 111.

Smlouvy uzavírané adhezním způsobem

§ 1798

(1) Ustanovení o smlouvách uzavíraných adhezním způsobem platí pro každou smlouvu, jejíž základní podmínky byly určeny jednou ze smluvních stran nebo podle jejích pokynů, aniž slabší strana měla skutečnou příležitost obsah těchto základních podmínek ovlivnit.

(2) Použije-li se k uzavření smlouvy se slabší stranou smluvní formulář užívaný v obchodním styku nebo jiný podobný prostředek, má se za to, že smlouva byla uzavřena adhezním způsobem.

§ 1799

Doložka ve smlouvě uzavřené adhezním způsobem, která odkazuje na podmínky uvedené mimo vlastní text smlouvy, je platná, byla-li slabší strana s doložkou a jejím významem seznámena nebo prokáže-li se, že význam doložky musela znát.

Rozhodnutí č. 116.

§ 1800

(1) Obsahuje-li smlouva uzavřená adhezním způsobem doložku, kterou lze přečíst jen se zvláštními obtížemi, nebo doložku, která je pro osobu průměrného rozumu nesrozumitelná, je tato doložka platná, nepůsobí-li slabší straně újmu nebo prokáže-li druhá strana, že slabší straně byl význam doložky dostatečně vysvětlen.

(2) Obsahuje-li smlouva uzavřená adhezním způsobem doložku, která je pro slabší stranu zvláště nevýhodná, aniž je pro to rozumný důvod, zejména odchyluje-li se smlouva závažně a bez zvláštního důvodu od obvyklých podmínek ujednávaných v obdobných případech, je doložka neplatná. Vyžaduje-li to spravedlivé uspořádání práv a povinností stran, soud rozhodne obdobně podle § 577.

§ 1801

Odchýlí-li se strany od § 1799 nebo 1800 nebo vyloučí-li některé z těchto ustanovení, nepřihlíží se k tomu. To neplatí pro smlouvy uzavřené mezi podnikateli, ledaže strana prokáže, že doložka uvedená mimo vlastní text smlouvy a navržená druhou smluvní stranou hrubě odporuje obchodním zvyklostem a zásadě poctivého obchodního styku.

Úroky

§ 1802

Mají-li být plněny úroky a není-li jejich výše ujednána, platí dlužník úroky ve výši stanovené právním předpisem. Nejsou-li úroky takto stanoveny, platí dlužník obvyklé úroky požadované za úvěry, které poskytují banky v místě bydliště nebo sídla dlužníka v době uzavření smlouvy.

Rozhodnutí č. 117 a 118.

§ 1803

Má se za to, že se ujednaná výše úroků týká ročního období.

§ 1804

Úroky se platí v téže měně jako hlavní dluh (jistina).

§ 1805

(1) Není-li doba placení úroků ujednána, platí se úroky s jistinou, a je-li jistina splatná později než za rok, platí se úroky ročně pozadu.

(2) Věřitel, který bez rozumného důvodu otálí s uplatněním práva na zaplacení dluhu tak, že úroky činí tolik co jistina, pozbývá právo požadovat další úroky. Ode dne, kdy uplatnil právo u soudu, mu však další úroky náleží.

§ 1806

Úroky z úroků lze požadovat, bylo-li to ujednáno. Jedná-li se o pohledávku z protiprávního činu, lze úroky z úroků požadovat ode dne, kdy byla pohledávka uplatněna u soudu.

§ 1807

Záloha

Má se za to, že co dala jedna strana druhé před uzavřením smlouvy, je záloha.

Rozhodnutí č. 119 až 122.

Závdavek

§ 1808

(1) Byl-li ujednán závdavek, vyžaduje se, aby byl odevzdán nejpozději při uzavření smlouvy. Závdavkem se potvrzuje uzavření smlouvy a strana, která jej dala, poskytuje jistotu, že dluh splní.

(2) Nesplní-li se dluh z příčiny na straně toho, kdo dal závdavek, může si druhá strana závdavek ponechat. Dala-li tato strana závdavek, má právo požadovat, aby jí buď bylo vydáno dvojnásobně tolik, anebo aby dlužník dluh splnil, nebo, není-li splnění dluhu již možné, náhradu škody.

Rozhodnutí č. 123 až 126.

§ 1809

Dala-li strana závdavek a bylo-li zároveň ujednáno právo odstoupit od smlouvy, aniž se zvlášť ujednalo odstupné, považuje se závdavek za odstupné. Odstoupí-li od smlouvy strana, která závdavek dala, ztrácí právo na jeho vrácení; odstoupí-li strana, která závdavek přijala, vydá druhé dvojnásobně tolik.

Díl 5

Společné dluhy a pohledávky

§ 1868

Obecné ustanovení

(1) Zaváže-li se několik dlužníků k témuž plnění, nebo zaváže-li se dlužník několika věřitelům k témuž plnění, spravují se společný dluh i společná pohledávka podle zásad o spoluvlastnictví.

(2) Je-li na jedné ze stran více osob, má druhá strana právo požadovat určení společného zástupce pro účely doručování. Neučiní-li tak, určí tohoto zástupce na návrh soud.

Nedělitelné plnění

§ 1869

Nedělitelné plnění může věřitel požadovat na kterémkoli z několika dlužníků, ledaže z povahy závazku plyne, že dluh může být splněn jen společnou činností dlužníků.

§ 1870

Je-li dlužník zavázán několika věřitelům k nedělitelnému plnění, není povinen plnit některému z věřitelů, ledaže ten mu dá přiměřenou jistotu, nebo dohodnou-li se na tom všichni věřitelé. Zda je spoluvěřitel, který dostal celé plnění, vůči ostatním něčím povinen, závisí na poměru mezi spoluvěřiteli; jinak se má za to, že není povinen ničím.

§ 1871

Dělitelné plnění

(1) Každý z několika spoludlužníků dělitelného plnění je dlužen jen svůj díl a každý z několika věřitelů dělitelného plnění je věřitelem jen svého dílu, ledaže smlouva, zákon nebo rozhodnutí soudu stanoví jinak.

(2) Bylo-li ujednáno, že kterýkoli z věřitelů může žádat celé plnění, splní dlužník celý dluh tomu, kdo o splnění požádal první. Splnil-li dlužník celý dluh jednomu ze spoluvěřitelů, nemohou již ostatní po něm nic požadovat.

Dlužníci zavázaní společně a nerozdílně

§ 1872

(1) Je-li několik dlužníků zavázáno plnit společně a nerozdílně, jsou povinni plnit jeden za všechny a všichni za jednoho. Věřitel může požadovat celé plnění nebo jeho libovolnou část na všech spoludlužnících, jen na některých, nebo na kterémkoli ze spoludlužníků.

(2) Zvláštní ujednání věřitele a spoludlužníka nepůsobí vůči ostatním spoludlužníkům.

Rozhodnutí č. 127 až 130.

§ 1873

Prodlením věřitele vůči jednomu ze spoludlužníků nastává jeho prodlení i vůči ostatním spoludlužníkům.

§ 1874

Je-li k plnění zavázáno společně několik podnikatelů, má se za to, že jsou zavázáni společně a nerozdílně.

§ 1875

Má se za to, že podíly na dluhu u všech spoludlužníků jsou v jejich vzájemném poměru stejné.

§ 1876

(1) Uplatní-li věřitel proti některému ze spoludlužníků více, než odpovídá jeho podílu, vyrozumí o tom tento spoludlužník ostatní a dá jim příležitost, aby uplatnili proti pohledávce své námitky. Má právo požadovat, aby splnili dluh podle podílů, které na ně připadají, nebo aby ho v tomto rozsahu dluhu jinak zbavili.

(2) Vyrovnal-li spoludlužník více, než činí jeho podíl, náleží od ostatních spoludlužníků náhrada. Nemůže-li některý ze spoludlužníků splnit, rozvrhne se jeho podíl poměrným dílem na všechny ostatní.

Rozhodnutí č. 131.

Věřitelé oprávnění společně a nerozdílně

§ 1877

Je-li dlužník zavázán plnit několika věřitelům oprávněným vůči němu společně a nerozdílně, může kterýkoli z nich žádat celé plnění. Dlužník splní v celém rozsahu tomu, kdo o plnění požádal první.

Rozhodnutí č. 132.

§ 1878

(1) Prodlením jednoho ze spoluvěřitelů se ocitají v prodlení také ostatní spoluvěřitelé.

(2) Spojí-li se pohledávka a dluh v osobě jednoho ze spoluvěřitelů, zanikají tím i pohledávky ostatních spoluvěřitelů vůči dlužníku.

Table of Contents

Přebal

Obsah

PATITUL

TITUL

VZOR CITACE

ÚVOD

SEZNAM ZKRATEK

Text občanského zákoníku č. 89/2012 Sb.

ČÁST II – Judikatura

1. Vznik závazků a jejich obsah

1.1. Pohledávka

1.2. K povaze některých právních vztahů

1.3. K zavazovacím důvodům

2. Smlouva

2.1. Vůle zřídit závazek

2.2. Smluvní svoboda

2.3. Závislé smlouvy

2.4. Culpa in contrahendo

2.5. Uzavření smlouvy

2.5.1. Nabídka

2.5.2. Přijetí nabídky

2.6. Obsah smlouvy

2.7. Forma smlouvy

2.8. Účinky smlouvy

2.8.1. Pacta sunt servanda

2.8.2. Časový aspekt účinnosti smlouvy

2.8.3. Úřední rozhodnutí jako předpoklad účinnosti smlouvy

2.8.4. Změna okolností

2.8.5. Smlouva ve prospěch třetí osoby

2.8.6. Smlouva o plnění třetí osoby

2.9. Zvláštní způsoby uzavírání smlouvy

2.9.1. Dražba

2.9.2. Veřejná soutěž o nejvhodnější nabídku

2.10. Smlouva o smlouvě budoucí

3. Obsah závazků

3.1. Neúměrné zkrácení

3.2. Lichva

3.3. Adhezní smlouvy

3.4. Úroky

3.5. Záloha

3.6. Závdavek

4. Společné dluhy a pohledávky

ČÁST III – Přílohy