Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Jana Harmachová

Druhá šance pro džínsy

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, Praha 7

info@grada.cz, www.grada.cz

tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400

jako svou 5830. publikaci

Texty Jana Harmachová

Fotografie na obálce Viktor Pressl, Jana Harmachová

Fotografie v knize Viktor Pressl, František Harmach, Jana Harmachová

Kresby Lenka Sutrová

Sazba a grafická úprava Lenka Sutrová, Jana Harmachová

Formát ePub Milan Vilímek Jihlavský

Návrh obálky Jana Harmachová

Odpovědná redaktorka Ing. Jana Minářová

Počet stran 120

První vydání, Praha 2015

Vytiskla Tiskárna FINIDR, Český Těšín

© Grada Publishing, a.s., 2015

Cover Design © Jana Harmachová

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků. Doporučení a pracovní postupy v této knize byly autorem ověřeny, přesto nelze za ně převzít odpovědnost. Autor ani nakladatelství neručí za jakékoliv věcné, osobní ani majetkové škody.

ISBN 978-80-247-9064-0 (ePub)

ISBN 978-80-247-9063-3 (pdf)

ISBN 978-80-247-5352-2 (print)

ÚVOD

Vítám vás všechny na stránkách knížky, která je opět o tvoření z hadříků. Tentokrát si ušetříte látky vyskládané ve skříních s poklady a společně si vyzkoušíme radost ze spotřebování věcí, které by jinak nejspíš skončily v odpadcích. Bydlím v malém městečku v podhůří Šumavy a recyklovat nás tu všechny dospělé učily už před dvaceti lety děti. Paní učitelky na základce prostě naučily děti odpad nejen třídit, ale současně i vnímat, kolik ho sami vytvářejí. V naší rodině se hlavního dohledu nad odpadovým hospodářstvím ujala naše nejmladší Karolínka. Má trochu mesiášské sklony, takže kromě třídění odpadu se v tu dobu chystala na záchranu velryb, deštného pralesa a přirozeného prostředí pro africké domorodce. Teď už ví, že celý svět zachránit nedokáže, ale šetrný přístup k životnímu prostředí jí naštěstí zůstal a rodiče se koneckonců také něco naučili.

Na stránkách této knihy najdete spoustu inspirace k využití donošených džínsů. Snažila jsem se nabídnout opravdu od všeho něco, takže některé projekty můžete zkusit i při společném tvoření s dětmi, a některé jsou pro zkušenější švadlenky. Snad si při tom modrém tvoření užijete stejně jako já a věřím, že časem vymyslíte ještě další věci, které potěší šetrností i originalitou.

Přeji Vám tímto radost z tvorby a současně děkuji všem kamarádkám za přispění ať už radou, nápadem, dílkem nebo starými kalhotami. Své rodině děkuji za trpělivost a pochopení, Viktorovi za fotografie džínsové bižuterie, sestře Lence za velkou pomoc s grafikou i výrobou některých dílek. Své oblíbené neteři Kačence díky za spolupráci na kdejaké hlouposti, co si teta vymyslela. Ludmile Mestekové děkuji za pomoc s jazykovou korekturou a Marii Luňákové za korekturu věcnou, tedy kontrolu toho, jestli jsou návody srozumitelné. Kdybyste i přes veškerou snahu něčemu nerozuměli, neváhejte mi napsat email, nějak si jistě poradíme.

Obzvlášť pevné nitě a hodně radosti při efektivní recyklaci vám přeje

Jana Harmachová

AMERICKÝ SEN ANEB Z PRACOVNÍCH KALHOT NEJDÉLE SLOUŽÍCÍ MÓDNÍ IKONA

Džínsy máme díky desítkám filmů spojeny se zlatou horečkou, stavbou transkontinentální železnice a pionýrskou dobou amerického kontinentu. Tu kalifornskou zlatou horečku prostě nemohly stihnout, protože proběhla v padesátých letech devatenáctého století a první osadníci možná měli kalhoty z denimu, ale jistě nevypadaly tak, jak si je představujeme dnes. Myslím, že si džínsy zaslouží trochu serióznější pohled na historii, a proto jsem se v následujících řádcích pokusila shrnout historicky ověřené skutečnosti a nabídnout příběh jednoho splněného amerického snu.

Jméno Levi Strauss příznivci džínsů nejen zaslechli, ale zcela jistě si ho přečetli i na kožené nášivce těch tradičních, klasických, původních, prostě pravých džínsech „leviskách“ nebo „štrauskách“. v osmdesátých letech pro nás tyto kalhoty byly ztělesněním amerického způsobu života a vůbec touhy po cestování, dobývání a podnikání na „západě“, kam jsme se nemohli jen tak vydat na výlet a punc zakázaného ovoce přidával těmto končinám spoustu romantiky a atraktivnosti.

Nikdo z nás tehdy netušil, že Levi Strauss se ve skutečnosti jmenoval Loeb a narodil se v roce 1829 v Bavorském městečku Buttenheim, kde je od roku 2002 v domě jeho rodičů Levi Strauss muzeum. v muzeu si můžete prohlédnout nejen vývoj samotných džínsů, ale nahlédnout i do života židovské komunity v devatenáctém století, tedy doby, kdy se do Ameriky vydalo několik milionů lidí, aby na novém kontinentě našli naději na lepší život. Druhá polovina devatenáctého století je vůbec spojena s obrovským optimismem v technický pokrok, lidské schopnosti a humanismus. Lidé opouští fatalismus a začínají věřit, že mají svůj osud ve vlastních rukách.

Jednou z mnoha rodin, které se vydaly za americkým snem, byla ta Straussova. Když roku 1846 zemřel otec rodiny, obchodník s textilním a drogistickým zbožím, rozhodla se vdova vyřešit svízelnou situaci své rodiny emigrací do Ameriky, kde už úspěšně obchodovali Straussovi synové z prvního manželství Jonathan a Lippmann. V Americe se z Jonathana stal Jonas, z Lippmanna Louis a později z Loeba Levi. Ten se vyučil u svých bratrů a v roce 1853 se mu podařilo získat i americké občanství. Ve stejném roce dorazil do San Francisca, aby zde reprezentoval firmu J. Strauss Brother & Co, obchod, který zásoboval zlatokopy a dobyvatele amerického západu nejen oblečením, ale vším, co potřebovali k životu. Později Levi společnost přejmenoval a na Levi Strauss & Co. Pod touto značkou se nejen v roce 1873 narodily první džínsy, ale vyrábí se v této společnosti dodnes.

Firma Levi Strauss & Company se zabývala výrobou hrubého plátna na stavbu stanů a plátěných krytů na vozy. Horníci i zlatokopové potřebovali kalhoty, které vydrží i v drsných podmínkách zlatých polí a v dolech. Levi Strauss začal vyrábět kalhoty z krepové bavlny dovážené z Francie, jež se nazývala „serge de Nimes“ (krep z Nimes). Francouzské označení místa původu „de nimes“ dalo jméno dodnes nejpopulárnější látce na kalhoty denimu. Strauss skupoval ten nejpevnější francouzský denim, na který narazil, a poté posílal plátna krejčím, kteří je sešívali do tvaru montérek. Slangový výraz pro tyto kalhoty byl „jeans“, odvozený od podobného levnějšího bavlněného materiálu, který byl v té době vyráběn v Janově v Itálii – francouzský název pro Janov je totiž Genes.

Levi dodával pracovní oblečení a jedním z jeho obchodních partnerů byl Jacob Davis, který v roce 1872 vymyslel metodu, jak zpevnit pracovní kalhoty v těch nejchoulostivějších místech. Namáhaná místa kalhot z velmi pevné látky se Jakob Davis rozhodl vyztužit pomocí kovových nýtů a pro svůj vynález hledal obchodního partnera, který bude dostatečně kapitálově silný, aby zajistil masové rozšíření takto vylepšených kalhot. Levi Strauss se ukázal tím správným partnerem, v roce 1873 si spolu s Davisem nechali vynález patentovat a modré džínsy se narodily.

Hned v prvním roce výroby byla poptávka tak veliká, že bylo potřeba zajistit i výrobu měděných nýtků.Okované kalhoty se vydaly na svou dlouhou a úspěšnou pouť. Až do šedesátých let dvacátého století šlo i přes obrovskou popularitu pouze o pracovní kalhoty. V druhé polovině dvacátého století se z džínsů stává skutečný módní fenomén a oblékají je nejdříve mladí a později i starší lidé ze všech sociálních skupin. Odrazem tohoto vývoje je například požadavek odstranění nýtů na zadních kapsách, protože ničí kožené židle a luxusní potahy v kancelářích i kavárnách.

Levi Strauss zemřel v roce 1902 jako velmi úspěšný muž, který vybudoval nejen prosperující firmu, ale své peníze investoval i do mnoha různých odvětví a v rámci charity pomohl desítkám nadací a prospěšných společností. Zaměstnanci firmy se k jeho odkazu hrdě hlásí dodnes a jeho rodné město v Bavorsku se prostřednictvím muzea též přihlásilo ke svému nejslavnějšímu rodákovi. Možná by stál za úvahu výlet do Buttenheimu, ostatně jezdí tam turisté z celého světa a my to máme tak říkajíc za rohem.

NEJSOU DŽÍNSY JAKO DŽÍNSY

Kalhoty, ze kterých vyrostl váš prcek, se nejspíš nehodí na šití deky a pouzdro na mobil s kapsičkou budete špatně tvořit z kapsáčů, co donosil před lety váš tatínek. Vcelku jasná věc, kterou není třeba nijak rozmazávat, neb je všem jasná hned. Na malé věci budete potřebovat malé kapsičky, které byste mohli teoreticky najít i na velkých džínsech, ale mnohem snáz je získáte z dětského oblečení, které bývá obvykle ze slabší látky, a malé věci se budou tvořit snadněji.

Jenže ony ty odložené kousky skrývají ještě několik dalších záludností a na ty se podíváme v tuto chvíli. Určitě nás bude zajímat míra opotřebení. Když látka praskne při pouhém trhnutí vašich něžných ruček, nechte kousek na výrobu kytek, přízdob nebo mašlí, prostě na věci, které nejsou ani šité, ani jinak namáhané. O síle tkaniny jsem se již zmínila. Na kapsář nebo bačkůrky vezmete hodně pevnou tkaninu, na výrobu bižuterie nebo drobné hračky, použijete slabší látku z košile, nebo dětského oblečení.

Spoustu starostí vám může přidělat lycra, která se do džínsoviny přidává v posledních desetiletích. Nemám ty pružné kalhoty ráda ani na nošení, ty staré tvrdé džínsy byly nové velmi tvrdé a nepohodlné, ale po pár týdnech si je člověk roztáhl přesně na tělo a pak sedly jako ulité. Dnes koupíte většinu kalhot s různě vysokým přídavkem elastanu a můžete v nich sice chodit komfortně hned, ale obtáhnou vás jako silnější punčocháče. Ještě k tomu všemu, se vám budou mnohem hůř zpracovávat na různé věci z této knížky. Je nutno dodat, že džínsovina bez lycry už se téměř nevyrábí, a tak jen vybírejte látky s co nejmenším podílem. Hlavně se snažte nemíchat na jednom výrobku ty s lycrou a bez ní, protože to by vám opravdu zkomplikovalo život velmi výrazně.

Na závěr jen drobná připomínka o barvě. Přírodní barvivo indigo je nádherné, ale není úplně stálé a spousta džínsů barví i po mnoha vypráních. Počítejte s tím trochu při kombinování s jinými materiály, abyste ve výsledku nebyli smutní z nějakého nezdaru.

STROJE, NÁSTROJE A JINÁ CHYTRÁ UDĚLÁTKA

Bez některých se docela dobře obejdete, něco vám usnadní práci a spousta z použitých věciček je už dávno ve vaší dílně či domácnosti. Na některé věci z této publikace budou stačit kvalitní nůžky, disperzní lepidlo a obyčejná jehla s pevnou nití.

Všechny šité věci můžete samozřejmě ušít v ruce, ale přiznejme si, že na technické pomocníky už jsme si opravdu zvykli a bez šicího stroje nebude výsledek pěkný, navíc se s tou tuhou džínsovinou dost nadřete. Kdybyste se pro pořízení šicího stroje rozhodovali právě teď, uvědomte si, co od něj budete potřebovat a podle toho vybírejte.

Na samotné ušití tašek, polštářů a přehozů bude stačit běžný jednoduchý stroj s rovným stehem. Velmi dobře poslouží šlapací krasavci po babičce, protože právě tyto mechanické mašinky mají ten správný přítlak a ušijete s ním i několik vrstev silné látky. Nedávno koupené šicí stroje budou mít nejspíš spoustu různých stehů a vychytávek, displej podobný tomu na telefonu a hromadu funkcí, které nejspíš nikdy nevyužijete, ale při nákupu vám připadaly nepostradatelné.

Příliš sofistikovaný stroj může být trochu háklivější při šití džínsoviny. Zkoušejte šít víc vrstev opatrně, a pokud byste si měli svého mazlíka rozházet, raději na něm moc vrstev nešijte. V každém případě doporučuji použít speciální jehly na džínsovinu (jsou modré a hodně silné) a dobré polyesterové nitě. Šijte pomalu a s citem, abyste místo využití starých džín, nenadělali škodu na mnohem dražším šicím stroji.

Na některé drobnější věci oceníte, pokud bude mít stroj volné šicí rameno, ale není to nutné, vše v této publikaci je ušito bez něj. Na různé techniky zdobení využijete speciální stehy a přídavné patky, které můžou a nemusí být u vašeho stroje jako příslušenství. Pokud vám něco bude chybět, prostě svoje dílko ozdobíte jinou technikou, nebo si o potřebnou pomůcku napíšete Ježíškovi.

Overlock je speciální šicí stroj, který nejen šije, ale zároveň šev zařízne a obšije. Je to prima vychytávka, kterou můžete využít, pokud vám stojí v dílně, pro žádný výrobek v této knize není nutný.

Patka pro volné prošívání může a nemusí být součástí základní výbavy vašeho šicího stroje. Na některých strojích lze využít látací patku. V každém případě tuto techniku natrénujte někde nanečisto a do zdobení věcí, na kterých vám záleží, se pusťte až si budete úspěchem trochu jistí.

Kromě patky na obrázku se vám budou možná hodit protiskluzové rukavičky. Mně se nejvíc osvědčily tenké bílé bavlněné s gumovými puntíky v dlaňové části. Většího efektu dosáhnete použitím silnějších nebo melírovaných nití.

Zipová patka je třeba nejen pro šití zipů. Jestli ji nemáte, doporučuji doplnit si ji do základní výbavy, hodí se i na spoustu jiných věcí.

Žehlička je hned po šicím stroji můj nejoblíbenější pomocník. Pokud se budete chtít rozmazlit podobně jako já, oceníte žehlící stanici s výrobníkem páry mimo vlastní žehličku a kvalitní materiál žehlící plochy.

Moje dcera naopak považuje žehličku za naprosto zbytečné a neekologické zařízení. Pro většinu lidí je to prostě jeden z domácích spotřebičů a poslouží vám ta, co s ní běžně žehlíte. Šít se bez žehličky opravdu nedá a heslo: „co pokazí jehlička, napraví jen žehlička“ si pamatuji ze společného šití s mojí maminkou už od dětství.

Nůžky není třeba představovat. Budete potřebovat jedny pořádné, aby přestřihli složený šev, a jedny malé s ostrými špičkami na přesnou práci a párání. K tomu vám poslouží i páráček, který jsem k nůžkám na obrázku přidala.

Rotační řezák, podložku a pravítko mají v dílně ti, co si pohrávají s patchworkem. Je to skvělá alternativa nůžek. Řezák je velmi ostrý, řezání je mnohem přesnější než stříhání nůžkami a stejných tvarů jednotlivých dílků dosáhnete mnohem snáz a rychleji. Pokud si budete pomůcky pořizovat, využijte speciální eshop pro patchwork a věřte, že si tuhle soupravku časem zamilujete i při šití celé řady textilních výrobků pro váš byt.

Udělátko pro výrobu šikmého proužku se vyrábí v několika šířkách. Práce s ním je velmi jednoduchá a usnadní vám lemování či začišťování vašich výrobků. Můžete si koupit hotový šikmý proužek v galanterii, ale mě se ještě nikdy nepovedlo najít vhodnou šířku i barvu i materiál. Výjimkou je šikmý proužek z koženky, který jsem použila na aktovku, ten si musíte koupit v galanterii hotový.

Oboustranně lepící vlizelín použijete na aplikace a všude tam, kde potřebujete jednoduše a rychle nalepit jednu látku na druhou.

Koupíte ho v každé dobré galanterii, stejně jako ostatní používané výztuhy. Jde o netkané textilie různé síly a tuhosti, které se používají k vyztužení částí vašeho dílka nebo aplikaci z různých materiálů.

Kédr je plastová paspule, která se používá ke zpevnění švu například u sportovních tašek.

Lze ho zakoupit v galanterii, nebo nahradit paspulí vytvořenou z kulatého provázku a šikmého proužku.

JAK SVÁ DÍLKA OZDOBÍTE

O nadpisu této kapitoly jsem dlouho přemýšlela, protože k ozdobování mám trochu negativní vztah. Má přítelkyně Magda používá krásně jihočeskou variantu přidáním dvou háčků a její „ožďobování“ značí něco sice milého, leč většinou dost nevkusného a tak trochu přeplácaného. Já jsem háčky nepoužila ani nezamýšlela a v následujících řádcích jsem shrnula techniky a materiály, které vám pomůžou udělat z vašich dílek originály. Najdete tu docela jednoduché záležitosti, ale i techniky vyžadující zkušenosti z různých ručních prací. Samozřejmě si můžete nejen vybrat, čím ozdobíte to své dílko, ale možná vás něco z následujících obrázků inspiruje k použití úplně jiného zdobení, a z toho bych měla radost ještě větší.

Klasické prvky z džínsů, jako jsou nášivky, nýtky, poutka, kapsičky a knoflíky, můžete nechat tam, kde jsou, nebo je pečlivě odpáráte a přišijete tam, kam budete potřebovat. V tomto případě je vhodné zásobit se silnými prošívacími nitěmi, abyste našívali a následně prošívali pokud možno ve stejném barevném odstínu. Kdybyste chtěli sundat knoflík a použít ho na jiném místě, nezkoušejte to, protože to prostě nejde. V galanterii lze koupit spousta džínsových knoflíků, takže si v případě potřeby kupte podobný.

Aplikace je technika našívání tvarů z jiných látek a můžete ji vytvořit mnoha způsoby. Tím nejčistším a zároveň nejpracnějším způsobem je přišívání dílků drobounkým stehem ručně, takže šití není vůbec vidět. Používá se například při klasické Baltimorské aplikaci, což je velmi jemná práce na světlounkém podkladě. Lidovou tvořivost a jakýsi chalupářský styl představuje aplikace obšívaná zahrádkovým stehem, ta by se na džínsovinu určitě hodila mnohem víc než technika předchozí. Obšívá se silnější nití nebo slabší bavlnkou a některé šicí stroje umí tento ruční steh velmi dobře napodobit. Pravdou je, že už se nám do těch čistě ručních technik moc často nechce, takže raději používáme velmi hustý entlovací steh, který tvary nejen přišije, ale zároveň zamezí i třepení našitých dílků. Pro tuto techniku lze velmi dobře využít oboustranně nalepovací vlizelín, díky kterému jsou dílky úplně přesné a snadno se nažehlí na potřebné místo. Podlepení dílku zabrání třepení, takže je možné dílek přišít běžným stehem. Mezi současnými trendy v provedení džínsů najdete přiznané švy, otřepané kraje kapes, ošoupané i děravé nohavice, a tak se mi tato technika zdála nejvhodnější.

Málokterý textilní materiál můžete úspěšně kombinovat s tolika jinými materiály jako právě džínsovinu. Nevím, jestli je to krásnou barvou, materiálem, vazbou, nebo jen tím, že jsme si na džínsy už všichni tak dobře zvykli, ale kombinovat můžete opravdu s čímkoliv. Barevná bavlna, hedvábí, koženka, plsť nebo brokát udělají z vašeho kousku přesně to, co budete potřebovat.

Volné prošívání je ve skutečnosti malování na látce. Budete potřebovat šicí stroj se speciální patkou, protiskluzové rukavičky a výraznou prošívací nit. Pro nováčky to bude chtít chvilku trénovat, ale až se s touhle technikou skamarádíte, otevře se před vámi svět nekonečných vzorů a užijete si spoustu zábavy.

Patchwork je moje srdeční záležitost a nemohla jsem ho vynechat. Jde o velmi starou techniku sešívání různých dílků a na první pohled by se mohlo zdát, že pro silnou džínsovinu se tahle technika moc nehodí. Zkusím vám nabídnout několik způsobů sešívání a prošívání tak, aby vám silná džínsovina nevadila a výsledek byl zajímavý.

Nakonec jsem si nechala drobnosti z kategorie různé. Knoflíky, korálky, zipy, Suffolkské věnečky, šité či jen skládané kytičky a lístečky, háčkované drobnosti nebo proplétané švy můžete použít v nekonečných kombinacích a jistě jich najdete mnohem víc, než kolik nabízí následující stránky.

Konec ukázky

Table of Contents

ÚVOD

AMERICKÝ SEN ANEB Z PRACOVNÍCH KALHOT NEJDÉLE SLOUŽÍCÍ MÓDNÍ IKONA

NEJSOU DŽÍNSY JAKO DŽÍNSY

STROJE, NÁSTROJE A JINÁ CHYTRÁ UDĚLÁTKA

JAK SVÁ DÍLKA OZDOBÍTE