Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Lenka Rožnovská

Strašidelná škola

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, 170 00  Praha 7

tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400

www.grada.cz

jako svou 5809. publikaci

Lenka Rožnovská (www.lenkaroznovska.cz)

Ilustrace VHRSTI (www.vhrsti.cz)

Odpovědná redaktorka Helena Varšavská

Sazba a zlom Antonín Plicka

Zpracování obálky Antonín Plicka

Formát ePub Antonín Plicka

Počet stran 80

Vydání 1., 2015

Vytiskla tiskárna FINIDR, s.r.o., Český Těšín

© Grada Publishing, a.s., 2015

Cover Illustration © VHRSTI

ISBN 978-80-247-9034-3 (ePub)

ISBN 978-80-247-9033-6 (pdf)

ISBN 978-80-247-5357-7 (print)

Předmluva

Máte pro strach uděláno? Nebojíte se strašidel, bubáků či jiných děsuplných příšer? Tak to je dobře.

Anebo se bojíte, klepe se vám brada, podlamují kolena, jen když pomyslíte na nějaké to strašidelné stvoření? A jéje, to nedělejte, k ničemu to dobré není.

A víte co? Já vám o těch strašidlech a bubácích něco prozradím. Když se narodí, nedokážou nahánět strach a hrůzu. Neumí to, musí se tomu naučit ve strašidelné škole.

Jak taková škola vlastně vypadá? Jaké se tam vyučují předměty? Jací učitelé učí své strašižáčky strašidelnému umu?

Inu, to už si přečtěte v této knížce.

Strachuplné místo

Víte, milé děti, kde se rodí strašidla a bubáci? Nevíte? Tak to vám musím prozradit.

Když vstoupíte do Černého lesa, který svému jménu dělá ostudu, neboť není černý, nýbrž fialový, u třinácté borovice, co má hranaté šišky a jehlice jako vousiska starého loupežníka, zahnete doprava, vezmete to kalupem kolem svítícího kapradí, přeplavete hlubokou tůň Hlububu porostlou žabincem, vyškrábete se na břeh a přeskočíte sto žahavek, dostanete se na planinu plnou pařezů a starých stromů s pokroucenými větvemi.

Tak. A jsme tady. Že se vám to místo nelíbí? Že máte strach, až se vám dělá husí kůže? Že pociťujete hrůzu, až se vám z toho vlasy na hlavě ježí? Pak je to v pořádku. Vítejte na planině, kde se rodí strašidla, strašidelky, bubáci a bubužínky či jiná odporná havěť, co přináší lidem bázeň, zoufání a volání o pomoc.

Když ta stvoření přijdou na svět, k ničemu nejsou dobrá. Strašit to neumí, kvílet, hudrovat, nadávat, pitvořit či škaredit se jakbysmet a o nějakém vypouštění příšerného puchu to nemá ani páru. Zkrátka, do tečky a do puntíku, tvorové jsou to neznalí, pohádkám ku prospěchu moc nejsou.

Oho. Jenomže žádná pohádka v sobě nechce mít bytost, co k ničemu není. Každý je pro něco. Někdo je pro radost, někdo pro starost, někdo pro zlost. Aby i strašidla, strašidelky, bubáci a bubužínky byly alespoň pro tu zlost, musí chodit do strašidelné školy, kde se řádnému strašení vyučí.

Studium je to náročné, vyžaduje kázeň a píli. Strašidelní učitelé nikomu nic nesleví. Žáček strašidláček, který školu vystuduje a složí závěrečnou zkoušku, dostane výuční list a může se odebrat do světa lidí, kde smí provozovat své řemeslo.

Strašidla nejraději straší v lesích, starých zříceninách a kamenných hradech. A bubákům je nejlépe v lidském obydlí. Na půdách, ve sklepech či pod postelí jim bývá blaze.

Jak se rodí strašidla

A zdalipak víte, holobradi, jak veškerá ta strašidelná cháska přichází na svět? Hoho, to neuhodnete! Strašidla a bubáci nemají žádné rodiče. Nerodí se z květů, nerostou na větvích jako šišky, kdepak. Jejich mámou i tátou zároveň je samotný pan ředitel strašidelné školy, nejvyšší strašidlák Huhaboj.

Honem, děti, podívejte se na támhleten velký pařez, jak se na něm vzdouvá mechová čepice. Nenechte se mýlit, není to jen tak obyčejný pařez, je to vstupní brána do strašidelné školy a právě teď se ji snaží někdo otevřít. Kdopak to asi bude? Bude to pan školník, který jde vysypat smetí? Či snad nějaký strašidelný učitel, který se potřebuje nalokat lesního povětří? Anebo žáček strašáček, který složil zkoušku a je vypuštěn do světa?

I ne. Ani jeden z nich to není. Máme ale štěstí. V pařezové bráně se objevil slovutný ředitel strašidelné školy, samotný nejvyšší strašidlák Huhaboj!

Ale jak se tak na něj koukám, je nějak pobledlý. Určitě má starosti. V ruce drží notes a pod nosem si huhlá: „Tři tisíce tři sta třicet dva strašidel a kolik strašidel mi chybí do tří tisíců tří set třiceti tří? A jedno strašidlo mi chybí! A kde já ho teď vezmu…“

Huhaboj sklapl notýsek a rozhlíží se, z čeho by strašidlo udělal. Tu kopne do kamínku, tu utrhne list lilku potměchuti, tu ulomí kousek klacíku, ale zamítavě kroutí hlavou. I ne, ani z jednoho nového žáčka bubáčka neudělá.

Nakonec uloupl kus klobouku z houby babky. Bim, bacil jím o zem, a bylo to. Sláva! Ať se bubáci a strašidla radují! Je jich o jednoho více.

Konec ukázky

Table of Contents

Předmluva

Strachuplné místo

Jak se rodí strašidla