Ivo Engler

Smrť v Salzburgu

Ukážka z elektronickej knihy

Príbehy modelfotografa so ženami, s dcérkou a “Zákon bordelu”

Copyright including Photos © Dr. I. Engler, Salzburg, 2015

ISBN 978-80-8061-395-2

Obsah

V tomto vykonštruovanom príbehu je každá podobnosť údajov, osôb a miest so skutočnosťou čisto náhodná. Autor tu podáva len rozprávanie a názory starého muža Nikiho Regnera, fotografa modeliek a ľahkých dievčat. Fotomodelky a sexuálne pracovnice súhlasili s autorovým honorárom aj so zverejnením fotografií v tejto knihe alebo inde.

Starý muž Niki, byvalý Modelfotograf, rozpráva o jednej Mega-Emanze a o milovanej dcérke Hane, ktorá mu bola z pomsty zbraňami ženy odcudzená. Pretože postráda partnerku a models, navštevuje bordele v meste „Mozartove Gule“ a „ High Bull City“. Dozvedá sa tak o mnohých ľahkých dievčaťoch, ktoré mali často ťažký osud. Fotografuje ich a hľadá pravý zmysel, alebo nezmysel života. V Nepale pýta si radu od jedného Guru a fotografuje živú bohynu Kumari, údajne bájneho snežného Yetiho. Konečne stane sa slávnym, zámožným a uznávaným, tak myslel si. Potom našli Nikiho mŕtveho. Bol zavraždený, alebo spáchal sebavraždu ako protest proti obvineniu Salzburgy, matky jeho dcérky Hany, z pedofílie? Prečo prostitujú ženy? Prečo navštevujú muži bordele? Prebieha náś život podľa „Zákona Bordelu“, opísaného v tejto knihe? Musíme za všetko, aj za naše vášne, zaplatiť? Za pozemský život smrťou?

Venovanie

Túto knihu venujem nespočetným deťom, zavraždeným miliónmi umelých potratov ľudských plodov, ktoré mali byť budúcnosťou rodiny a národa.

Mojej milovanej dcéruške Hane, ktorú jej mama najprv chcela dať potratiť, a neskôr jej zabránila stretávať sa s otcom. Aby nikdy nemusela kráčať cestou megaemancipovanej ženy, ani cestou prostitútky.

Miliónom dievčat a žien v nespočetných bordeloch nášho chorľavého, krízami a katastrofami zmietaného sveta, ktorým treba vysloviť uznanie. Dobrovoľne, v tvrdej sexuálnej práci ponúkajú telá, útechu a rozptýlenie za mizerné peniaze premnohým lovcom, patriarchom a chlipným konzumentom, rôznym typom mužov koitujúcim v každom dennom i nočnom čase. Sexuálne pracovnice v nevestincoch vykorisťujú podnikatelia i štátni fiškusi. Cirkev a insiderská vrchnosť ich vždy znevažovali a prenasledovali. Prišiel čas napraviť to!

Nech sa prehodnotia doterajšie zákony o prerušení tehotenstva a nech sa prísne trestá komerčné potratárstvo!

Nech sú prekliati a potrestaní všetci znásilňovatelia, únoscovia a otrokári, ktorí sexuálne zneužívajú dievčatá a obchodujú s neplnoletými deťmi! Nech sú prekliate a potrestané kreatúry, ktoré nútia ženy k prostitúcii násilím, vydieraním, alkoholom a drogami!

Úvod

„Alebo neviete, že kto obcuje s kurvou, je jedno telo s ňou? Kto ale s Pánom obcuje, je jedného Ducha s ním.“ Biblia

„Na celom svete existuje len jedno, čo sa nedá kúpiť za peniaze – vrtenie psím chvostom.“ Joshe Billings

Prečo bývalý fotograf modeliek Nikolaus Regner (ďalej N. R. alebo Niki) rešeršoval s posledným zápalom starého muža údaje a fakty o mega- emancipovaných ženách a o Zákone Bordelu (ZB) práve v domoch lásky? Mal vraj niekoľko nemorálnych, ale zato dobrých dôvodov. Hypotézou starého mača bolo, že svet je veľký bordel, a za všetko sa musí platiť. A Nikiho morálne ospravedlnenie? Už v Biblii sa predsa hovorí o kurvách. V „maisons de plaisir“ našli potešenie nielen starší pápeži, panovníci a insidri, ale aj mladí muži ako muslim Ali a princ Charlie. Boli sklamaní, ba aj vystrašení diskotékovými a internetovými známosťami s megaemancipovanými ženami.

Muži dneška nezvládli šok z toho, že ženy, najmä megaemancipované, prestali byť od nich závislé.

Podľa všetkého, muži nie sú takým „silným pohlavím“, ako si samoľúbo namýšľali, a ako sa traduje v dejinách mocibažných potomkov ľudoopov. Za všetkým totiž stáli a stoja vytrvalé, pracovité, diplomatické, bolestiam vzdorujúce ženy – matky.

Aj ten najpotentnejší muž môže na jeden záťah pomilovať len niekoľko žien. Podľa Erste deutsche Bordell-Zeitung zo septembra 2003 devätnásťročná prostitútka Natalia stihla sexovať za jednu dvanásťhodinovú sexšichtu so šesťdesiatimi šiestimi zákazníkmi.

Felix Salten, autor obľúbenej knihy pre deti Bambi anonymne napísal aj bestseller Josefine Mutzenbacherová – Príbeh viedenskej štetky podľa jej rozprávania. Jeho protagonistka ukojila počas svojej pochybnej kariéry vyše tridsaťtisíc mužov, a zomrela pravdepodobne na syfilis. Kolosálna kolóna kokošivých klientov... Časť z nich bola syfilitická. Syfilis však nikomu nebráni stať sa géniom a prevrátiť svet naruby. Dnes sa z hygienických dôvodov, najmä zo strachu pred AIDS, používajú prezervatívy nielen vo verejných domoch.

Po skúsenostiach so siedmimi veľkými, vždy nešťastne sa končiacimi láskami, starý Niki už nemohol veriť ženám a milosrdne im odpúšťať. Namýšľal si, že ženské potomkyne prefíkaných ľudoopov majú často plné hlavy nedobrých opičích fígľov. Nemožno im vonkoncom, dokonca ani dnukoncom, nič veriť.

Vo verejných domoch sa Niki dozvedel o rovnosti všetkých Vtákov. Overil si to pri voľných vizitách vo vábnych, navoňaných, na vlietnutie vyzývajúcich „vtáčích hniezdach“. Žiarlivosť sa preňho definitívne stala historickou hlúposťou a prežitkom.

Profesionálny, hygienicky čistý sexuálny servis odborníčok sa nedá prirovnať k amatérskym výkonom nespoľahlivých diletantiek. Speváčka Nadja Benaissa (26), zo skupiny s priliehavým menom No Angels, vedela, že je nakazená vírusom HIV. Napriek tomu obcovala s viacerými mužmi bez gumičky a nakazila ich. Vari tak veľmi nenávidela mužov ako Nikiho megaemanca Salzburga? Chcela sa azda takto pomstiť za všetky mužské zločiny krutých potomkov ľudoopa, spáchané na ženách počas celých dlhých dejín ľudstva? Aj za poslednú, v roku 1750 upálenú salzburskú bosorku, pätnásťročnú Máriu Pauerinovú?

Nie každá manželka chce a vie spraviť svojho manžela šťastným: Bolí ma hlava, som unavená, mám menzes, zobudíme deti... Sex v manželstve je vždy spojený s komplikáciami, lebo manželky ZB nedodržiavajú. Pýtajú a berú viac, ako dávajú.

Poctivá prostitútka spraví každého muža (aspoň na chvíľu) šťastným, lebo dodržiava ZB. Záleží pri tom iba na množstve peňazí... Zákazník dostane okamžite a bez prieťahov dohodnutú sexuálnu službu. Aj takú, čo manželky v manželstve vždy odmietajú, ale s milencami rady praktizujú.

Väčšina nemúdrych mužov vie o ženách pramálo, o praktikách nebezpečných megažien nemá ani potuchy.

PRVÁ KAPITOLA

Muži poznajú pri ženách (po)hlavne len tieto náležitosti:

1.Vagína 2.Pičulka 3.Škatuľka 4.Vtáćie hniezdo 5.Mušľa-Mušlička 6. Figa a Broskyňa 7. Maličká alebo Veľká Dierka 8. Kamélia aj Fuchsia 9. Kočička a tiež Cicka 10. Prsia (napr. mamae, cecúšky, cecky, jabĺčka, hrušky, nárazníky, tlmiče váśne, podušky lásky, atď.)

Vaginálno-mamálne zjednodušenie ženy, geniálne a nielen genitálne vybavenej étericko-estrogénnej bytosti (programovanej ko/z/mickou matrix na milujúcu matku, a nie na manželovu milenku-neviestku), prináša fatálne dôsledky. Partnerstvá a manželstvá sa rozpadávajú, maličké deti trpia.

Muži sú terestricko-testosterónové (ne)tvory a historicky doložení hlupáci. Sexujú s rozkošou a dokonca majú radi aj deti. Keď muži dospejú do veku vojakov, sú masovo obetovaní. Potomkovia ľudoopov, ktorí sa radi hrajú, končia na rôznych ihriskách: pri televíznych obrazovkách, v krčmách, v baroch. No aj vo verejných domoch, kde je ich duševný deficit dokonca vítaný.

„Vagína & Prsia, s. r. o.“ znamenajú podľa ZB vo všetkých rečiach a pri všetkých sexuálnych technikách dobré, zmysluplné peniaze.

„K veci, pokladík,“ vraví sa v chlipnom červenom prostredí domu lásky. Čas a sex sú v živote najdôležitejšie veličiny. Ubiehajú však a prepadajú sa neúprosne do minulosti. Začínajú sa pre každého vlastne už orgazmom našich sploditeľov, ale končia sa absolútne istou a b smrťou...

Za všetko v živote, aj za vynorenie sa z ubolenej vagíny, za jej slastné navštevovanie u milenky, manželky alebo prostitútky, musí potomok radostne sexujúcich následníkov ľudoopov zaplatiť. Nič nie je zadarmo na tomto skurvenom svete: zdravie, majetok, kariéra, úcta, práca, zábava, sex...

Za životnú cestu vždy zaplatíme smrteľným mystériom. Tak jednoducho, neúprosne znie

Zákon Bordelu („ZB“).

Občianske zákony sa veľmi často menia a nedodržiavajú. Ich porušovatelia, najmä insidri, nie sú vždy potrestaní. Za večne platným, nemeniacim sa ZB stoja gény, hormóny blaženosti, tradícia, moc a kapitál. Preto sa jeho nedodržanie vždy vypomstí!

„Zákon Bordelu“ a slovo „kurva“

„Najlepší spôsob, ako sa zbaviť pokušenia, je podľahnúť mu“. Oskar Wilde

Za tzv. socializmu, napríklad v ČSSR, oficiálne boli verejné domy ani prostitútky, len početné „kurvy“ v radoch lídrov, aparátčikov a ŠtB. Mnohí občania príživnícky „prostituovali“ s červeným režimom.

So slovom „kurva“ treba zaobchádzať veľmi opatrne. Svetoznámy Francúz alžírsko-arabského pôvodu Zinedine Yazid Zidane, nazývaný Zizou, bol najlepším hráčom futbalových Majstrovstiev sveta 2006 v Nemecku. Nazvanie jeho matky a sestry „kurvami“ bolo dôvodom jeho brutálne vyzerajúceho úderu hlavou do hrudníka urážateľa, Taliana Matterazziho. Stalo sa to desať minút pred koncom finálového zápasu, za stavu 1:1. Zidane bol potrestaný červenou kartou, teda vylúčením.

Francúzom potom veľmichýbal pri rozhodujúcom strieľaní jedenástok. Nadávka „kurva“ pripravila Francúzsko o zaslúžené víťazstvo. Talianske mužstvo sa stalo vďake nadávke „kurva“ futbalovým majstrom sveta.

Ja, starý muž Niki, kedysi fotograf modeliek, pochádzam z Bratislavy. Je to hlavné mesto prekrásneho Slovenska. (Teda nie prímorského Slovinska.) Leží na Dunaji, kedysi modrom, približne 60 km východne od Viedne a asi 120 km severozápadne od Budapešti. Hovorí sa tam prevažne po slovensky, ale aj po nemecky a po maďarsky. To bolo v bývalej mnohojazyčnej rakúsko-uhorskej monarchii užitočné. Slovensko bolo vtedy súčasťou Uhorska. Dnes je samostatné Slovensko členským štátom kozmopolitnej EÚ a globálneho vojenského paktu NATO, používa sa tu teda aj angličtina.

Moja generácia, ale aj tie nasledujúce, mali za stalinizmu a socialistickej diktatúry (nenávidím každý druh diktatúry, vrátane bordelovej mafie!) v ČSSR povinnosť učiť sa filozofiu dialektického materializmu a ruštinu. Mnohí Bratislavčania teda hovoria aj piatimi jazykmi, i keď zväčša nie perfektne a s mäkkým slovanským prízvukom. Aha, Sláv, Slovan, Slovák!

Mnohé nedorozumenia a moje ďalekosiahle chyby zapríčinilo to, že slovenčinu, nemčinu, ruštinu, angličtinu alebo maďarčinu neovládam dokonale. Rozprávam so slovanským prízvukom, zle sa vyjadrujem a nie vždy celkom dobre rozumiem, čo hovoria iní. Z týchto dôvodov som sa na Západe nestal známym spisovateľom, ako som si to od mladosti želal. Stal som sa len málo známym fotografom modeliek a prostitútok.

Každá reč ako jazykový prejav, je sprevádzaná aj neverbálnou rečou tela. Opičou mimikou, gestikuláciou a postojom. Spolu vytvárajú kmitočtovú reč podvedomia, ktorá neviditeľne a nepočuteľne spája alebo rozdeľuje hovoriacich. Pravdepodobne som mal aj v tomto poriadny deficit. Vyjadroval som sa najlepšie cez fotografiu a sex.

Keď moja zámožná a atraktívna štyridsaťročná milenka Freiherrin Salzburga von Salisburgo zo vznešeného rodu s panským sídlom v meste Mozartove Gule, práve v tom momente agresívna a prskajúca, so zvrašteným čelom a s pravým prostredníkom vztýčeným k nebu na mňa zakričala: „Poondi ma, ty privandrovaný fotocvakač a pobláznený trtko!“, naivne som sa domnieval, že ide o úprimné, netrpezlivé pozvanie k rýchlemu sexu, tzv. quicky. Môj omyl ukončila trápna trenica. Ak sa dobre pamätám, raz takto došlo aj k veľmi vzrušujúcemu, vzájomne hlboko uspokojivému treniu... Stalo sa to v mojom, pre tieto účely dosť nepohodlnom červenom športovom aute značky Corvette. Prihodilo sa to v podzemnej garáži v Mönchsbergu, ktorá normálne slúži na parkovanie pre návštevníkov Salzburských slávnostných hier. Pred tým aktom sme si vychutnávali Verdiho operu La Traviata. Je to o nóbl kurtizáne Violette z Paríža. Držali sme sa za ruky a preciťovali sme melódie. Salzburga hltala očami juhoamericky temperamentného Rolanda Villarzóna, ja zasa ruskú sexbombu Annu Netrebkovovú.

Vivien (Julia Robertsová) v najúspešnejšom oslavnom prostitútskom filme Pretty Woman plakala pri takej zmyselne nádhernej hudbe od dojatia. Cez prestávku som objednal sekt. Salzburga ma vyhrešila, že som naničhodný slovenský držgroš. Moja mačička s modrou krvou bola naprogramovaná na drahé šampanské, ja na cenovo prijateľný proletársky sekt. Prinútený okolnosťami, musel som od včasnej mladosti šetriť.

Okrem dvoch stroskotaných manželstiev bolo v mojom búrlivom živote takmer všetko v poriadku. Napriek tomu, v mojom umeleckom neporiadku som nikdy nemohol nájsť to, čo som práve hľadal. Stresovalo to iba moje manželky. Modelkám a ľahkým žienkam to bolo fuk.

„Rovný k rovnému rád sadá a vykole mu oči,“ povedala mi raz moja Marka. Neporiadok v byte alebo na pracovisku sa všeobecne označuje za „bordel“. V tmavej komore, kde som vyvolával i spracovával filmy a občas aj sexoval, bol vždy poriadok.

V kvetnatej taliančine slovo vyslovené ako kasíno znamená bordel, neporiadok, opletačky. Ale casinò znamená klub, hrací salón, hostinec. Na také prízvukové serepetičky boli moje veľké odstávajúce uši málo prispôsobené. Viete si predstaviť, aké zmätky som porobil pri fotografovaní modeliek v Taliansku?... Môj dobrý ocko chodil do kasína, kde bolo vždy aj zopár dobrosrdečných čašníckych padaviek (od spojenia „padne ľahko“ alebo „padlé dievča“).

Zdravie, výkonnosť a vyrovnanosť závisia od viacerých faktorov, aj od ZB, lebo za všetko na tomto svete sa nejakým spôsobom musí platiť. Ja, Niki, ako mladý muž som bol lovec-fotograf. Strieľal som fotky kamerou a zbieral som sladko-slané plody od atraktívnych modeliek. Jedol som málo, nefajčil som, pil som vodu, sem tam aj červené víno. Mal som dosť pohybu a dobrý, častý sex. Bol som zdravý, štíhly a slobodný. Ako slnko som priťahoval dievčatá a fotoobjednávky. Neskromné priania vrátane lásky, nadmerná konzumácia a neprimerané vlastníctvo robia potomka ľudoopov neslobodným, nespokojným, chorým a otrocky závislým od Zákona Bordelu. Guru-Yeti bol svetlou výnimkou!

„Čím viac milujete, tým viac trpíte,“ napísal raz Vincent van Gogh.

Tento postimpresionistický maliarsky génius bol zaľúbený do tehotnej, príležitostnej prostitútky. Sediaci akt s ňou nazval priliehavo Smútok. Po súloži je vraj každý tvor smutný. Pre naplnený, radostný sex toto latinské príslovie určite neplatí. Ja som sa s niektorými svojimi partnerkami dokonca aj zasmial.

„Napriek tomu, že všetci prišli z brucha ženy, od nej boli závislí aby dýchali a rástli, mohli sa živiť a nadviazať kontakt so svetom, stavajú sa neskôr s neočakávanou divosťou proti tejto závislosti, chcú si podrobiť žen- ský element, ktorý im s bolesťou roztiahnutých nôh daroval život, a chcú uchvátiť jeho moc.“

Gioconda Belli

Sedem dôležitých vzťahov v siedmich životných obdobiach muža sa dá z hľadiska nadvlády nad ním charakterizovať takto:

Ovládaný matkou,

ovládaný čiteľkou, ovládaný mladou milenkou, ovládaný prvou manželkou, ovládaný zrelou milenkou, ovládaný druhou manželkou,

ovládaný poslednou milenkou

(alebo rozmaznanou dcérkou resp. ľahkou ženou).

Niektorí moderní sexuológovia tvrdia, že potomkovia ľudoopov sú v princípe monogamní, s tendenciou k neverám. Ja som však vždy mal názor, že človek je genetický polygamista s vynútenou tendenciou k monogamii. Tak to bolo v praveku a tak to ostane aj v budúcnosti. Prinášalo mi to mnohé problémy a konflikty.

Sedem veľkých lások môjho života, boli všetko lásky na prvý pohľad, na prvý záber a na sex. Trvali krátko a skončili sa vždy nešťastne, ako sa podľa ZB patrí. Ovplyvnili moju neuronálnu sieť, tzv. mozgovú matrix. Stal som sa závislým od hormónov prinášajúcich blaženosť – keď vidím fotogenickú ženu na mojej vlnovej dĺžke, mojou prvou myšlienkou je aká bude na fotoakte, a druhou aká bude v posteli?!

Veľké lásky, ktoré umelci znázorňujú vo filmoch a v románoch, napríklad Tristan & Izolda, Romeo & Júlia, Bonnie & Clyde skončili podľa ZB vždy bezdetne a vždy smrťou. Hapyend nedokáže diváka či čitateľa dojať k slzám, a najmä nie prinútiť ho myslieť. V extrémnych stresových situáciách na ceste životom, teda aj v bordeloch, vnútorne rastieme.

Všetko žiari, aj keď nesvieti, povedal vraj Albert Einstein v jednej slabej chvíli, keď chytil prstami vypálenú, ešte horúcu žiarovku. Na základe žiarenia a jeho reflexie môžeme pochopiť, prečo muži hľadajú v partnerkách typ milovanej matky. Napokon muži aj v domoch lásky uprednostňujú dievčatá, ktoré sa podobajú na ich obľúbené filmové hviezdy, bývalé lásky a dokonca i manželky. Tam sú však v mladšom, frivolnejšom, dostupnom vydaní, a muži si často popália prsty. Tak ako ja, Niki.

1.1. MAMA

„Matka, aj keď hreší, zostane pre svojho milujúceho syna božskou, svätou kurvou. Syn miluje mamu vždy, a žiarli na dominantného otca, ktorý spáva s jeho krásnou matkou. Oidipovský komplex môže vyvrcholiť do nenávisti, ba až do vraždy sploditeľa, ktorý nemusí byť práve gréckym kráľom Oidipom.“

„Na Slovensku bolo údajne v priebehu posledných päťdesiatich rokov potratmi usmrtených 1, 4 milióna zdravých detských plodov.“

Moja matka sa volala Hana (po hebrejsky Chana, čo znamená milosť). Vidím ju dodnes ako svetoznámy žiariaci portrét svätej kurvy Marilyn Monroe od Andyho Warhola (1928–1987). Warholovi rodičia pochádzali z východného Slovenska. Popartový génius bol pre mňa, mladého a ctižiados- tivého fotografa, veľkým vzorom. Žiaľ, bol osudom, teda kozmicko-božskou matrix predčasne povolaný do večného panteónu slávy. Predtým však bol zranený bláznivou megaemancou strelami z pištole. Potom mu v nemocnici v New Yorku sfušovali banálnu operáciu žlčníka. Napokon bol zavraždený debilnou ošetrovateľkou, ktorá ho za jedinú noc doslova zatopila piatimi litrami infúzie.

Andy Warhol raz povedal, že umenie sa musí draho predávať, aby sa páčilo. Teda absolútne v súlade so ZB. Na najdôležitejšiu životnú otázku, čo si myslí o smrti, odpovedal: „Nemôžem o tom nič povedať, nie som na ňu pripravený.“

Kto z nás, potomkov ľudoopov obávajúcich sa smrti, je na nevyhnutnú, nemilosrdne milosrdnú smrť pripravený? O smrti, najmä o tej vlastnej, sa jednoducho nediskutuje...

Moja milovaná dcérka Hana mala necelé dva roky. Navštívili sme aukciu umenia v miestnom Dorotheu. Keď zbadala čierno-strieborný obraz Marilyn Monroe od Andyho Warhola, rozžiarila sa jej tvárička. Prstíkom ukázala na majstrovské, veľmi drahé dielo, a vrúcne si povzdychla: „MAMA!“ A zopakovala to ešte raz: „MAMA!“

Pritom Salzburga, jej mama, sa určite ani v najmenšom nepodobala na MM. Prečo malé dievčatko reagovalo na obraz sexy idolu 20. storočia práve takto? Uvažoval som o svetle, o fotónoch, z ktorých pochádza celý Vesmír, teda aj my. Píše sa o tom aj v Biblii. Naše telo prijíma a aj vysiela žiarenie. Toto žiarenie je veľmi výrazné najmä u svätých. Preto sú Kristus a jeho učeníci namaľovaní so žiariacou korunou, tzv. aureolou okolo hláv. Ukrajinský manželský pár Kirlianovcov vyvinul v šesťdesiatych rokoch minulého storočia „vysokofrekvenčnú techniku fotografie“ na znázornenie biologického žiarenia z rastlín alebo z človeka. Podľa ich vzoru som skonštruoval špeciálnu digitálnu infračervenú „aura kameru“. Keď svätý otec, pápež Ján Pavol II., navštívil Salzburg, spravil som ňou niekoľko záberov. Jeho hlava skutočne žiarila veľmi intenzívne farbami dúhy. Najvýraznejšie vo fialovej a bielej farbe.

Andy Warhol, nositeľ slovenských génov, ma raz priateľsky prijal vo svojej Factory v New Yorku. Vládol tam umelecký neporiadok, teda veľký bordel. Fotografoval práve Marilyn Monroe jednoduchým lacným fotoaparátom. (Zavraždila MM mafia, alebo spáchala samovraždu? jej silné vyžarovanie svätej kurvy predčasnú smrť bratom Kennedyovcom a playboyovi Porfiriovi Rubirosovi?) Portrét premietnutý na papieri zdôraznil Andy niekoľkými ťahmi geniálneho portrétistu. Potom farebnou litografiou vytvoril desať rozlične stvárnených obrazov Marilyn s mnohými ženskými vlastnosťami. Obrazy MM. fotografované mojou IR digitálnou kamerou žiarili veľmi intenzívne. Kameru musím bezpodmienečne ešte vylepšiť, aby som videl ľudskú auru nielen na displeji, ale mohol ju aj vytlačiť ako fotografiu.

Senzitívni ľudia, ako proroci, jasnovidci a malé deti, sú dokonca schopní vidieť farebné vyžarovanie človeka aj bez technických prostriedkov. Od pravekých čias uctievajú na tomto princípe potomkovia religióznych heliofilných ľudoopov bohyne plodnosti, sväté kurvy, alebo svätice. (Napríklad Ištar, Afroditu, svätú Máriu, svätú Magdalénu, MM.) Každá matka, ktorá v bolesti priviedla na svet dieťa a v odriekaní ho vychovala, by mala byť manželom a deťmi uctievaná ako svätá kurva. Pretože slovo kurva, po nemecky Hure, pochádza z arabského huriska. Hurisky sú nádherné panenské dievčatá, sídliace v rajskej nirváne na obšťastnenie bojovníkov padlých v svätom boji.

Môj dobrý ocko, autoritatívny patriarcha a obľúbený vidiecky lekár chcel, aby som sa aj ja stal lekárom. Mňa však to zodpovedné, namáhavé a na čas náročné povolanie odrádzalo. Chcel som mať čas pre rodinu, manželku a deti. Môj otec bol zásadne proti umelému prerušeniu normálneho tehotenstva. Priečilo sa to jeho kresťanskému presvedčeniu i prísahe bohu lekárstva Eskulapovi, i zakladateľovi liečiteľstva Hippokratovi, že bude profesionálne vždy chrániť život. Jediným rozptýlením môjho dobrého ocka, ak to neprekazil chorý alebo zranený pacient, bolo posedenie v stredu večer. S priateľmi, mestskými insidrami hrali biliard alebo preferans. V zafajčenom miestnom kasíne obsluhovali a zabávali hostí mladé čašníčky, inak aj príležitostné radodajky. Bol môj dobrý otec neverný mame v separé kasína? Mal pomer s Gitou, atraktívnou pomocnicou v jeho ordinácii? Príležitosť robí zlodeja. Biblická Eva zviedla Adama, čo malo ďalekosiahle a nedobré následky.

Tesne pred smrťou sa naša mama zdôverila dcére, teda mojej milovanej sestre, že v dlhom manželstve s lekárom zaujatým pacientmi nebola vždy šťastná, ba ani verná. Madam Bovaryová (postava z románu Gustava Flauberta) to nemala ľahké ani s manželom – vidieckym lekárom, ani s egoistickými milencami, lovcami povoľných manželiek. Moja dobrá mama mi zanechala zlatú retiazku s anjelom strážnym. Nosím ju stále, a vždy mi pomohla. Mojim dobrým rodičom, ockovi a mamke som povďačný za ich rodičovskú nezištnú lásku, pohodu istoty a prítulnosti, a tiež za to, že mi umožnili vzdelanie. Sú deti žijúce len s matkou a vychovávané bez prítomnosti otca, rovnako šťastné, psychicky vyrovnané a všestranne podporované, ako deti vychovávané harmonicky oboma rodičmi?

Koniec ukážky

ISBN 978-80-8061-395-2

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2015

Vytvorené prostredníctvom Publico.sk

Table of Contents

Obsah

Venovanie

Úvod

PRVÁ KAPITOLA

1.1. MAMA

1.2. Marka a pani učiteľka

1.3.Gita

1.4. Zlatka

1.5.Eva a Adama

1.6. Magdalena, krátke vlhké intermezzo

1.7.Laura

1.8. Soraya – zbrane ženy

1.9.Salzburga – lož z núdze môže zachrániť život dieťaťa

1.10. Milovaná dcérka Hana

DRUHÁ KAPITOLA

TRETIA KAPITOLA

ŠTVRTÁ KAPITOLA

PIATA KAPITOLA

ŠIESTA KAPITOLA