Vzor citace: MAISNER, M., TRAPL, V. Řád Rozhodčího soudu při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky. Komentář. Praha: Wolters Kluwer, a. s., 2015. 232 s.

Právní stav publikace je k 1. 10. 2015

© JUDr. Martin Maisner, Ph.D., MCIArb, JUDr. Vojtěch Trapl, 2015

Translation © JUDr. Vít Horáček, Ph.D., 2015

ISBN 978-80-7478-969-4 (brož.)

ISBN 978-80-7478-970-0 (e-pub)

(ukázka)

Seznam použitých zkratek

Právní předpisy

ex. řád

zákon č. 120/2001 Sb., o soudních exekutorech a exekuční činnosti (exekuční řád) a o změně dalších zákonů

insolvenční zákon

zákon č. 182/2006 Sb., o úpadku a způsobech jeho řešení (insolvenční zákon)

Listina

usnesení předsednictva České národní rady č. 2/1993 Sb., o vyhlášení Listiny základních práv a svobod jako součásti ústavního pořádku České republiky

Newyorská úmluva

Úmluva o uznání a výkonu cizích rozhodčích nálezů uzavřená 10. června 1958 v New Yorku, publikována ve Sbírce zákonů jako vyhláška č. 74/1959 Sb.

not. řád

zákon České národní rady č. 358/1992 Sb., o notářích a jejich činnosti (notářský řád)

obč. zák.

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

obch. zák.

zákon č. 513/1991 Sb., obchodní zákoník

o. s. ř.

zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád

Řím I

nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 ze dne 17. června 2008 o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy

Řím II

nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 ze dne 11. července 2007 o právu rozhodném pro mimosmluvní závazkové vztahy

Úmluva

sdělení federálního ministerstva zahraničních věcí č. 209/1992 Sb., o Úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod

Ústava

ústavní zákon České národní rady č. 1/1993 Sb., Ústava České republiky

vl. nař. č. 351/2013 Sb.

nařízení vlády č. 351/2013 Sb., kterým se určuje výše úroků z prodlení a nákladů spojených s uplatněním pohledávky, určuje odměna likvidátora, likvidačního správce a člena orgánu právnické osoby jmenovaného soudem a upravují některé otázky Obchodního věstníku a veřejných rejstříků právnických a fyzických osob

z. m. p. s.

zákon č. 91/2012 Sb., o mezinárodním právu soukromém

z. r. ř.

zákon č. 216/1994 Sb., o rozhodčím řízení a o výkonu rozhodčích nálezů

z. ř. s.

zákon č. 292/2013 Sb., o zvláštních řízeních soudních

z. s. z.

zákon č. 283/1993 Sb., o státním zastupitelství

zák. č. 40/1964 Sb.

zákon č. 40/1964 Sb., občanský zákoník, účinný do 31. 12. 2013

zák. č. 300/2008 Sb.

zákon č. 300/2008 Sb., o elektronických úkonech a autorizované konverzi dokumentů

zák. o soudech a soudcích

zákon č. 6/2002 Sb., o soudech, soudcích, přísedících a státní správě soudů a o změně některých dalších zákonů (zákon o soudech a soudcích)

zák. o ÚS

zákon č. 182/1993 Sb., o Ústavním soudu

zák. práce

zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce

ZKV

zákon č. 328/1991 Sb., o konkursu a vyrovnání

Další právní dokumenty

Řád RS*

Řád Rozhodčího soudu při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky, účinný od 1. 7. 2012

Statut RS

Statut Rozhodčího soudu při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky, účinný od 1. 1. 1995

UNCITRAL Rules

UNCITRAL Arbitration Rules 2010 (Pravidla UNCITRAL), ve znění revize z roku 2010

UML

UNCITRAL Model Law on International Commercial Arbitration (Vzorový zákon UNCITRAL o mezinárodním rozhodčím řízení)

Ostatní zkratky

ESLP

Evropský soud pro lidská práva

IBA

Mezinárodní advokátní komora

KS

krajský soud

NS

Nejvyšší soud

NSS

Nejvyšší správní soud

RS / Rozhodčí soud

Rozhodčí soud při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky

UNCITRAL

Komise OSN pro mezinárodní obchodní právo

ÚS

Ústavní soud

VS

Vrchní soud

* Pokud není v dalším textu komentáře uvedena norma za citovaným ustanovením, jde o citaci platného ustanovení Řádu RS.

SEZNAM PŘEDPISŮ CITOVANÝCH V KOMENTÁŘI1, 2

ústavní zákon České národní rady č. 1/1993 Sb., Ústava České republiky

usnesení předsednictva České národní rady č. 2/1993 Sb., o vyhlášení Listiny základních práv a svobod jako součásti ústavního pořádku České republiky

zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád

zákon č. 40/1964 Sb., občanský zákoník

zákon č. 513/1991 Sb., obchodní zákoník

zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

zákon č. 91/2012 Sb., o mezinárodním právu soukromém

zákon č. 292/2013 Sb., o zvláštních řízeních soudních

zákon č. 36/1967 Sb., o znalcích a tlumočnících

zákon č. 119/1990 Sb., o soudní rehabilitaci

zákon č. 403/1990 Sb., o zmírnění následků některých majetkových křivd

zákon č. 229/1991 Sb., o úpravě vlastnických vztahů k půdě a jinému zemědělskému majetku

zákon č. 328/1991 Sb., o konkursu a vyrovnání

zákon České národní rady č. 549/1991 Sb., o soudních poplatcích

zákon č. 214/1992 Sb., o burze cenných papírů

zákon č. 229/1992 Sb., o komoditních burzách

zákon České národní rady č. 301/1992 Sb., o Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky

zákon České národní rady č. 358/1992 Sb., o notářích a jejich činnosti (notářský řád)

zákon č. 182/1993 Sb., o Ústavním soudu

zákon č. 283/1993 Sb., o státním zastupitelství

zákon č. 216/1994 Sb., o rozhodčím řízení a o výkonu rozhodčích nálezů

zákon č. 223/1994 Sb., o sloučení Československé obchodní a průmyslové komory s Hospodářskou komorou České republiky, o některých opatřeních s tím souvisejících a o změně a doplnění zákona České národní rady č. 301/1992 Sb., o Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky, ve znění zákona č. 121/1993 Sb.

zákon č. 85/1996 Sb., o advokacii

zákon č. 82/1998 Sb., o odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu veřejné moci rozhodnutím nebo nesprávným úředním postupem a o změně zákona České národní rady č. 358/1992 Sb., o notářích a jejich činnosti (notářský řád)

zákon č. 29/2000 Sb., o poštovních službách a o změně některých zákonů (zákon o poštovních službách)

zákon č. 133/2000 Sb., o evidenci obyvatel a rodných číslech a o změně některých zákonů (zákon o evidenci obyvatel)

zákon č. 227/2000 Sb., o elektronickém podpisu a o změně některých dalších zákonů (zákon o elektronickém podpisu)

zákon č. 365/2000 Sb., o informačních systémech veřejné správy a o změně některých dalších zákonů

zákon č. 367/2000 Sb., kterým se mění zákon č. 40/1964 Sb., občanský zákoník, ve znění pozdějších předpisů, a některé další zákony

zákon č. 120/2001 Sb., o soudních exekutorech a exekuční činnosti (exekuční řád) a o změně dalších zákonů

zákon č. 6/2002 Sb., o soudech, soudcích, přísedících a státní správě soudů a o změně některých dalších zákonů (zákon o soudech a soudcích)

zákon č. 555/2004 Sb., kterým se mění zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 150/2002 Sb., soudní řád správní, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 549/1991 Sb., o soudních poplatcích, ve znění pozdějších předpisů, a zákon č. 85/1996 Sb., o advokacii, ve znění pozdějších předpisů

zákon č. 182/2006 Sb., o úpadku a způsobech jeho řešení (insolvenční zákon)

zákon č. 123/2008 Sb., kterým se mění zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 97/1963 Sb., o mezinárodním právu soukromém a procesním, ve znění pozdějších předpisů, a zákon č. 549/1991 Sb., o soudních poplatcích, ve znění pozdějších předpisů

zákon č. 300/2008 Sb., o elektronických úkonech a autorizované konverzi dokumentů

zákon č. 7/2009 Sb., kterým se mění zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony

zákon č. 19/2012 Sb., kterým se mění zákon č. 216/1994 Sb., o rozhodčím řízení a o výkonu rozhodčích nálezů, ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony

nařízení vlády č. 351/2013 Sb., kterým se určuje výše úroků z prodlení a nákladů spojených s uplatněním pohledávky, určuje odměna likvidátora, likvidačního správce a člena orgánu právnické osoby jmenovaného soudem a upravují některé otázky Obchodního věstníku a veřejných rejstříků právnických a fyzických osob

vyhláška Ministerstva spravedlnosti č. 37/1967 Sb., k provedení zákona o znalcích a tlumočnících

vyhláška Ministerstva financí č. 72/1993 Sb., o osvobození na úseku soudních poplatků

vyhláška Ministerstva spravedlnosti č. 177/1996 Sb., o odměnách advokátů a náhradách advokátů za poskytování právních služeb (advokátní tarif)

Řád Rozhodčího soudu při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky (HK01/2012)

Statut Rozhodčího soudu při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky, účinný od 1. 1. 1995

opatření Ministerstva financí č. 46/1992 Sb., o osvobození Československé obce sokolské a ostatních znovu vzniklých tělovýchovných organizací od notářských, soudních a správních poplatků

Úmluva o protokolu o doložkách o rozsudím (č. 191/1931 Sb.)

Úmluva o vykonatelnosti cizích rozhodčích výroků (č. 192/1931 Sb.)

Úmluva o uznání a výkonu cizích rozhodčích nálezů (č. 74/1959 Sb.)

Evropská úmluva o obchodní arbitráži (č. 176/1964 Sb.)

Úmluva o promlčení při mezinárodní koupi zboží (č. 123/1988 Sb.)

Úmluva OSN o smlouvách o mezinárodní koupi zboží (č. 160/1991 Sb.)

Dodatkový protokol k Úmluvě o promlčení při mezinárodní koupi zboží (č. 161/1991 Sb.)

Úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod (č. 209/1992 Sb.)

nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. 5. 2000 o úpadkovém řízení

nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 ze dne 11. 7. 2007 o právu rozhodném pro mimosmluvní závazkové vztahy (Řím II)

nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 ze dne 17. 6. 2008 o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy (Řím I)

směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004

UNCITRAL Model Law on International Commercial Arbitration (Vzorový zákon UNCITRAL o mezinárodním rozhodčím řízení)

UNCITRAL Arbitration Rules 2010 (Pravidla UNCITRAL, ve znění revize z roku 2010)

[1] Předpisy jsou řazeny v pořadí:

– ústavní zákony,

– kodexy,

– zákony,

– ostatní právní předpisy,

– mezinárodní smlouvy,

– předpisy práva Evropské unie.

[2] Není-li uvedeno jinak, jsou všechny předpisy v textu citovány ve znění pozdějších předpisů.

PŘEDMLUVA

Publikace, kterou držíte v rukou, si neklade za cíl prezentovat nové teorie či vědecká východiska, ale spíše usnadnit praktickou orientaci rozhodcům a právním zástupcům stran rozhodčího sporu. Tuto pomůcku si vynutila situace, kdy na jedné straně trvale vzrůstá počet rozhodčích sporů rozhodovaných u Rozhodčího soudu při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky a na druhé straně se rozhodčího řízení u této instituce účastní stále častěji osoby, které nemají nadbytek praktických zkušeností s tímto druhem řízení. Připočteme-li k tomu situaci, kdy obecné soudy mají nejen tendenci rušit rozhodčí nálezy z příčin často malicherných, ale v některých případech i nepřípustně přezkoumávat rozhodčí nálezy nebo i procesní usnesení způsobem, který zákon nedovoluje, je zřejmé, že praktická pomůcka pro rozhodce i účastníky řízení by mohla kvalitě řízení i kvalitě jednotlivých rozhodnutí výrazně přispět.

Během přípravy komentáře došlo k tzv. technické novele, která má formu Dodatku č. 1 k Řádu Rozhodčího soudu při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky. Tento dodatek byl uveřejněn Obchodním věstník a je účinný od 1. 10. 2015.

Tento komentář se vztahuje k úplnému znění Řádu Rozhodčího soudu při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky účinnému od 1. 10. 2015. Podle zvyklostí je v příloze připojeno poslední předešlé znění Řádu Rozhodčího soudu při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky.

Současně připojujeme Pokyny pro případ střetu zájmů v mezinárodní arbitráži (schváleno 22. května 2004 na zasedání Mezinárodní advokátní komory – ve znění schváleném IBA Council dne 23. října 2014), což je jediný všeobecně akceptovaný dokument tohoto druhu. Jakkoliv není právně závazný, je velmi dobrou orientační pomůckou, a to nejen v mezinárodním rozhodčím řízení, ale i pro řízení před Rozhodčím soudem při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky. Zařazujeme je jak s poděkováním vedení IBA, které nám to laskavě umožnilo, tak s poděkováním JUDr. Vítu Horáčkovi, Ph.D., který materiál přeložil.

Autoři

ŘÁD ROZHODČÍHO SOUDU PŘI HOSPODÁŘSKÉ KOMOŘE ČESKÉ REPUBLIKY A AGRÁRNÍ KOMOŘE ČESKÉ REPUBLIKY

Rozhodčí soud při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky vydává, jako stálý rozhodčí soud na základě § 19 zákona ČNR č. 301/1992 Sb., o Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky, ve znění pozdějších předpisů, a § 13 zákona č. 216/1994 Sb., o rozhodčím řízení a o výkonu rozhodčích nálezů, ve znění pozdějších předpisů tento řád.

Komentář

1. Zákon č. 216/1994 Sb., o rozhodčím řízení a o výkonu rozhodčích nálezů, obsahuje z velké části ustanovení veřejnoprávní povahy, neboť jimi zasahuje do organizace nalézání práva a tím do výkonu soudní moci. Při jeho používání nelze vycházet ze zásady, že každý může činit, co není zákonem zakázáno, ale naopak lze na jeho základě, pokud jde o organizování rozhodování, činit jen to, co zákon stanoví a dovoluje. Základem pro vyřešení této otázky byla otázka výkladu slov „na základě zákona“ v ustanovení § 13 odst. 1 z. r. ř., ve znění platném do 31. 3. 2012. Podle platného znění tohoto ustanovení platí, že stálé rozhodčí soudy mohou být zřízeny pouze jiným zákonem nebo jen tehdy, pokud jejich zřízení jiný zákon výslovně připouští. Existence určitého stálého rozhodčího soudu nebo určitého přesně vymezeného druhu stálých rozhodčích soudů musí mít výslovnou oporu v zákoně, kterým se stálý rozhodčí soud zřizuje nebo se zakládá možnost jeho zřízení. Pouze stálé rozhodčí soudy, zřízené zákonem, mohou vydávat své statuty a řády, které jsou uveřejněny v Obchodním věstníku (viz vl. nař. č. 351/2013 Sb.). Statuty a řády určují způsob jmenování rozhodců, jejich počet a mohou výběr rozhodců vázat na seznam vedený u stálého rozhodčího soudu. Statuty a řády mohou též určit způsob řízení a rozhodování i jiné otázky související s činností stálého rozhodčího soudu a rozhodců včetně pravidel o nákladech řízení a odměňování rozhodců. Zákon o rozhodčím řízení tak svěřuje soustavnou rozhodcovskou činnost výslovně pouze stálým rozhodčím soudům, zřízeným zákonem. Zákon současně upravuje také rozhodcovskou činnost ad hoc, mimo stálý rozhodčí soud.

2. Podle čl. 36 odst. 1 Listiny platí, že se každý může domáhat stanoveným postupem svého práva u nezávislého a nestranného soudu a ve stanovených případech u jiného orgánu. Ustanovení § 13 odst. 1 z. r. ř. využívá možnosti dané citovaným čl. 36 odst. 1 Listiny a stanoví vedle osob rozhodců jiné orgány, u nichž se lze domáhat práv postupem, který zákon o rozhodčím řízení stanoví.

3. Postavení stálého rozhodčího soudu jako jiného orgánu zmíněného v citovaném čl. 36 odst. 1 Listiny vyplývá z ustanovení § 2 odst. 1 z. r. ř., podle něhož může o majetkových sporech stran rozhodovat podle jejich dohody jeden nebo více rozhodců nebo stálý rozhodčí soud.

4. Vzhledem k ústavněprávnímu významu stálých rozhodčích soudů jako jiných orgánů, u nichž se lze stanoveným postupem domáhat práv, odpovídá správnému výkladu uvedeného ústavního ustanovení čl. 36 odst. 1 Listiny, že jiné orgány v něm zmíněné, které jinak blíže označeny nejsou, mohou být vytvářeny jen zvláštními zákony.

5. Takovými zákony jsou vedle zákona o rozhodčím řízení zákonné předpisy, o něž se opírá existence stálých rozhodčích soudů. Využívání možnosti vytváření jiných orgánů ve smyslu uvedeného ústavněprávního ustanovení je možné jen zvláštními zákonnými předpisy veřejnoprávní povahy, které buď určitý stálý rozhodčí soud výslovně označený zřídí, nebo poskytnou možnost zřizovat výslovně vymezený okruh stálých rozhodčích soudů.

6. V České republice jsou jedinými stálými rozhodčími soudy, jejichž postavení je upraveno na základě zmocnění § 13 z. r. ř., pouze tři stálé rozhodčí soudy. Nejdéle působí Rozhodčí soud při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky, který byl zřízen na základě ustanovení § 13 odst. 1 z. r. ř. podle § 19 odst. 1 zákona č. 301/1992 Sb., o Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky, a nyní působí podle § 3 zák. č. 223/1994 Sb., o sloučení Československé obchodní a průmyslové komory s Hospodářskou komorou České republiky, o některých opatřeních s tím souvisejících a o změně a doplnění zákona České národní rady č. 301/1992 Sb., o Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky, ve znění zákona č. 121/1993 Sb., jako právní nástupce Rozhodčího soudu Československé obchodní a průmyslové komory, který byl zřízen již v roce 1949 (výnosem Ministerstva zahraničního obchodu č. 511.754/49-II/1 ze dne 27. 5. 1949, Statut a Řád Rozhodčího soudu Československé obchodní a průmyslové komory). Rozhodčí soud při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky působí jako nezávislý orgán pro rozhodování majetkových sporů nezávislými rozhodci podle předpisů o rozhodčím řízení, jestliže jeho pravomoc vyplývá pro daný spor z platné rozhodčí smlouvy uzavřené mezi stranami. Je povolán k řízení jak ve sporech s mezinárodním prvkem, vyplývajících ze závazků v mezinárodním obchodním styku, tak ve vnitrostátních sporech, kterými jsou podle Řádu Rozhodčího soudu majetkové spory, v nichž mají všichni účastníci sídlo, popř. bydliště na území České republiky. Otázky řízení, které nejsou upraveny v Řádu RS, se řídí ustanoveními zákona č. 216/1994 Sb., o rozhodčím řízení a o výkonu rozhodčích nálezů.

7. Podle ustanovení § 13 odst. 2 z. r. ř. mohou stálé rozhodčí soudy vydávat své statuty a řády; tyto statuty a řády mohou určit způsob jmenování rozhodců, jejich počet, a mohou výběr rozhodců vázat na seznam vedený u stálého rozhodčího soudu. Statuty a řády mohou též určit způsob řízení a rozhodování i jiné otázky související s činností stálého rozhodčího soudu a rozhodců včetně pravidel o nákladech řízení a odměňování rozhodců. Jestliže se strany dohodly na příslušnosti konkrétního stálého rozhodčího soudu a neujednaly v rozhodčí smlouvě jinak, platí, že se podrobily předpisům uvedeným § 13 odst. 2 z. r. ř., platným v době zahájení řízení.

8. Řád Rozhodčího soudu při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky (dále také jen „Řád RS“) nabyl podle § 60 účinnosti dnem 1. 7. 2012 a byl zveřejněn v Obchodním věstníku č. 23/12 ze dne 6. 6. 2012. Dnem účinnosti Řádu RS byly současně zrušeny:

– Řád Rozhodčího soudu při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky uveřejněný v Obchodním věstníku č. 51/94,

– Řád Rozhodčího soudu při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky uveřejněný v Obchodním věstníku č. 12/95,

– změna Řádu Rozhodčího soudu při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky a změna a doplnění Pravidel o nákladech řízení uveřejněné v Obchodním věstníku č. 43/95,

– změna a doplnění Řádu Rozhodčího soudu při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky a Pravidel o nákladech řízení uveřejněná v Obchodním věstníku č. 11/96,

– Řád Rozhodčího soudu při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky uveřejněný v Obchodním věstníku č. 30/98,

– Dodatek č. 1 k Řádu a Pravidlům o nákladech rozhodčího řízení pro vnitrostátní spory uveřejněný v Obchodním věstníku č. 45/99,

– Dodatek č. 2 k Řádu a Pravidlům o nákladech rozhodčího řízení pro vnitrostátní spory uveřejněný v Obchodním věstníku č. 17/02,

– Dodatek č. 3 k Řádu a Pravidlům o nákladech rozhodčího řízení uveřejněný v Obchodním věstníku č. 5/07,

– Sazebník nákladů rozhodčího řízení – vnitrostátní spory jako příloha k Pravidlům o nákladech rozhodčího řízení pro vnitrostátní spory uveřejněný v Obchodním věstníku č. 17/11.

9. Platí současně, že řízení zahájená před účinností Řádu RS se dokončí podle dosavadních předpisů, pokud se strany písemně nedohodnou, že se dokončí podle Řádu RS, jinak s omezením vyplývajícím z § 6 odst. 2 pro dohodu stran o postupu v řízení a z § 7 pro dohodu o jazyce, v němž se řízení koná.

10. Dále je stálým rozhodčím soudem Burzovní rozhodčí soud, který je povolán k rozhodování sporů z burzovních obchodů na burze, jestliže jeho pravomoc vyplývá pro daný spor z platné písemné rozhodčí smlouvy, která je obsažena v čl. 36 Pravidel obchodování na burze. Sídlem soudu je sídlo Burzy cenných papírů Praha, a. s. Statut i Řád Burzovního rozhodčího soudu byly schváleny valnou hromadou akcionářů Burzy cenných papírů Praha, a. s., dne 27. 6. 1995. Statut Burzovního rozhodčího soudu byl uveřejněn v Obchodním věstníku č. 3/96 a nabyl účinnosti dnem 4. 10. 1995. Burzou cenných papírů se ve smyslu zákona č. 214/1992 Sb., o burze cenných papírů, ve znění účinném do 30. 4. 2004, rozumí Burza cenných papírů Praha, a. s.

11. Třetím stálým rozhodčím soudem je Burzovní rozhodčí soud Českomoravské komoditní burzy Kladno, který je zřízen burzovní komorou pro rozhodování sporů výlučně z burzovních obchodů a jehož činnost se řídí Řádem Burzovního rozhodčího soudu a Statutem Burzovního rozhodčího soudu. Osoby oprávněné k burzovním obchodům jsou povinny dodržovat předpisy týkající se burzovních obchodů, a pokud je poruší, podrobují se podle čl. 23 Statutu rozhodčímu řízení před tímto rozhodčím soudem. Českomoravská komoditní burza Kladno byla založena zakladatelskou smlouvou dne 6. 9. 1994 podle zákona č. 229/1992 Sb., o komoditních burzách, se sídlem v Kladně. Její Statut byl schválen ustavující valnou hromadou komoditní burzy konané dne 16. 5. 1995.

12. Rozhodování sporů v rozhodčím řízení u některého ze tří uvedených institucionálních rozhodčích soudů nelze považovat za podnikání anebo za poskytování služeb ve smyslu předpisů upravujících podnikání. Toto rozhodování a činnost nahrazuje v mezích zákona a za podmínek stanovených zákonem výkon moci soudcovské příslušející jinak pouze státu, který tak zákonem svěřuje výkon této moci rozhodcům činným v rozhodčím řízení. Jak bylo uvedeno, tuto úpravu je třeba chápat jako úpravu veřejnoprávní svěřující určitý výkon soudní moci výslovně stanoveným osobám a orgánům, a platí tak i zde, že jej lze uplatňovat jen v případech a v mezích stanovených zákonem, a to způsobem, který zákon stanoví.

13. Zatímco organizované a soustavné provádění rozhodčího řízení je výslovně svěřeno stálým rozhodčím soudům, je rozhodčí řízení ad hoc co do svého organizovaní věcí stran. To, co v organizaci rozhodčího řízení plní jinak statuty a řády stálých rozhodčích soudů, mohou strany ujednat v rozhodčí smlouvě, nikoliv však pověřit třetí osoby organizací rozhodčího řízení ad hoc. Rozhodčí smlouva by měla být natolik podrobná, aby rozhodčí řízení na jejím základě mohlo probíhat plynule a bez překážek a komplikací. Pokud by přesto mohlo dojít k situacím, které by bránily průběhu rozhodčího řízení, pak jen zákon může stanovit potřebné zasahování třetích osob, orgánů a institucí. Zákon o rozhodčím řízení tak činí ustanoveními o pomocné činnosti soudů, stejně tak ingerenci určitých osob a institucí upravuje Evropská úmluva o mezinárodní obchodní arbitráži. Zasahování jiných osob nebo k tomu zřizovaných útvarů zákon nestanoví, což ve veřejnoprávní oblasti znamená, že takové zasahování je nepřípustné a protiprávní.

14. Z hlediska tohoto výkladu se tak jevila zcela neudržitelnou a absurdní představa, že by uvedenému ústavnímu ustanovení čl. 36 odst. 1 Listiny i zákonu o rozhodčím řízení odpovídala možnost neomezeného vytváření stálých rozhodčích soudů cestou zakládání právnických osob na základě předpisů soukromého práva a tím zbavení zákonodárce možnosti omezovat zřizování takových jiných orgánů jen na případy jím výslovně stanovené a kontrolované. Pokud však docházelo k tomu, že jakákoli fyzická osoba anebo osoba právnická jako instituce organizovala či organizuje bez opory v zákoně, a to ve sféře práva veřejného, kde jednoznačně platí „co není výslovně dovoleno, je zakázáno“, a to za úplatu či bezplatně, provádění a konání rozhodčího řízení, pak byla tato činnost prováděna bez zákonného zmocnění a měla povahu nedovoleného podnikání. Organizování stálé rozhodcovské činnosti mimo stálý rozhodčí soud zřízený zákonem je neoprávněné, nehledě k tomu, když bývá spojeno s inzercí, která je objektivně schopna klamat veřejnost, neboť zejména laická část veřejnosti může nabýt dojmu, že se jedná o stálou instituci rozhodčího soudu, zřízeného na základě zákona.

15. Praxe, která z takové představy vycházela, byla protizákonná a protiústavní a bylo ji třeba odmítnout. Pokud bylo snad tvrzeno, že takovou praxí zřizované útvary nejsou stálými rozhodčími soudy ve smyslu zákona o rozhodčím řízení, že jejich posláním je usnadnit a pomáhat stranám, které se rozhodnou spor řešit v rozhodčím řízení, v organizování rozhodčího řízení, přičemž tyto útvary vykonávaly činnosti, které jsou typické pro aparáty stálých rozhodčích soudů, pak bylo nutné tyto případy hodnotit jako nepřípustné obcházení zákona, které vyvoláváním neúcty k právnímu řádu je zavrženíhodnější než zjevné porušení zákona.

16. I když se praxe snažila tuto základní právní premisu obejít, díky judikatuře obecných soudů, zejména Ústavního soudu České republiky i Nejvyššího soudu České republiky, došlo k narovnání právních poměrů, kterému svědčí i platné ustanovení § 13 odst. 1 z. r. ř. . Průlomovým rozhodnutím v tomto směru bylo usnesení Vrchního soudu v Praze 12 Cmo 496/2008, které potvrdilo, že jde o obcházení zákona, a na které, byť v jiné věci a s jinou právní kvalifikací neplatnosti rozhodčí smlouvy ve smyslu § 39 zák. č. 40/1964 Sb., navázal rozsudek NS 31 Cdo 1945/2010. Judikatura předcházela novelizaci zákona č. 216/1994 Sb., o rozhodčím řízení a o výkonu rozhodčích nálezů, provedenou zákonem č. 19/2012 Sb., s účinností od 1. 4. 2012. Další judikatura obecných soudů toto rozhodnutí potvrzuje (viz např. NS 29 Cdo 4140/2010, NS 32 Cdo 2123/2011, NS 23 Cdo 309/2011).

Z judikatury:

1. Neobsahuje-li rozhodčí doložka přímé určení rozhodce ad hoc, resp. konkrétní způsob jeho určení, a odkazuje-li na „rozhodčí řád“ vydaný právnickou osobou, která není stálým rozhodčím soudem zřízeným na základě zákona, je taková rozhodčí smlouva neplatná podle § 39 zák. č. 40/1964 Sb. pro rozpor se zákonem. (NS 29 Cdo 4140/2010, NS 32 Cdo 2123/2011)

2. Pokud rozhodčí smlouva neobsahuje přímé určení rozhodce ad hoc, resp. konkrétní způsob jeho určení, a odkazuje-li na ,,rozhodčí řád“ vydaný právnickou osobou, která není stálým rozhodčím soudem zřízeným na základě zákona, je taková rozhodčí smlouva neplatná podle § 39 zák. č. 40/1964 Sb. Pokud subjekt, který není stálým rozhodčím soudem, zřízeným na základě zvláštního zákona, vykonává takové činnosti, které spadají podle zákona o rozhodčím řízení výlučně do působnosti stálých rozhodčích soudů, jedná se o zcela zřejmý a logicky odvoditelný úmysl odporující zákonu a vzbuzující důvodné pochybnosti o perspektivě nezávislého a nestranného řešení sporu. (NS 23 Cdo 309/2011)

3. Neobsahuje-li rozhodčí smlouva přímé určení rozhodce ad hoc, resp. konkrétní způsob jeho určení, a odkazuje-li na „rozhodčí řád“ vydaný právnickou osobou, která není stálým rozhodčím soudem zřízeným na základě zákona, je taková rozhodčí smlouva neplatná podle § 39 zák. č. 40/1964 Sb. (NS 31 Cdo 1945/2010)

4. Pokud rozhodčí smlouva neobsahuje přímé určení rozhodce ad hoc, anebo konkrétní způsob jeho určení, ale jen stanoví, že rozhodce bude určen jednou smluvní stranou ze seznamu rozhodců vedeného právnickou osobou, která není stálým rozhodčím soudem zřízeným ve smyslu § 13 z. r. ř., a že rozhodčí řízení bude probíhat podle pravidel vydaných touto právnickou osobou, pak je taková rozhodčí smlouva neplatná pro obcházení zákona. (VS Praha 12 Cmo 496/2008)

ČÁST PRVNÍ

§ 1

Základní ustanovení

(1) Rozhodčí soud při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky (dále jen „rozhodčí soud“) je stálým rozhodčím soudem podle zákona č. 216/1994 Sb., o rozhodčím řízení a o výkonu rozhodčích nálezů, v platném znění (dále jen „zákon“), který působí jako nezávislý orgán pro rozhodování majetkových sporů nezávislými a nestrannými rozhodci.

(2) Rozhodčí soud rozhoduje spory uvedené v odstavci 1, jestliže jeho pravomoc vyplývá pro daný spor

a) z platné rozhodčí smlouvy uzavřené mezi stranami, nebo

b) z mezinárodní smlouvy

a jde o věc, ve které lze rozhodčí smlouvu uzavřít.

(3) Nedostatek pravomoci rozhodčího soudu může strana vznést nejpozději při prvním úkonu v řízení, který se týká věci samé. To neplatí v případě sporů ze spotřebitelských smluv (§ 3 odst. 3 až 6 zákona), nebo jde-li o námitku, že ve věci nelze rozhodčí smlouvu uzavřít.

(4) Řízení před rozhodčím soudem je jednoinstanční. Strany se však mohou v rozhodčí smlouvě dohodnout, že rozhodčí nález může být k žádosti některé z nich nebo obou přezkoumán jinými rozhodci. Při podání návrhu na přezkoumání rozhodčího nálezu se postupuje obdobně jako při podání žaloby.

(5) Strana, která se dozví, že je účastníkem řízení před soudem o zrušení rozhodčího nálezu, oznámí tuto skutečnost bez zbytečného odkladu rozhodčímu soudu; současně zašle rozhodčímu soudu opisy všech podání v takovém řízení o zrušení rozhodčího nálezu, které má k dispozici.

(6) Dojde-li ke zrušení rozhodčího nálezu soudem a pravomoc rozhodčího soudu je dána (§ 34 zákona), proběhne nové projednání sporu podle tohoto řádu. Pokud se strany písemně nedohodnou jinak, spor projednají znovu rozhodci zúčastnění na původním projednání sporu, s výjimkou rozhodce, který nebyl ani podle rozhodčí smlouvy, ani jinak povolán k rozhodování, nebo neměl způsobilost být rozhodcem.

Table of Contents

Seznam použitých zkratek

Seznam předpisů citovaných v komentáři

Předmluva

ČÁST PRVNÍ

§ 1 Základní ustanovení

ČÁST DRUHÁ

ČÁST TŘETÍ Řízení

ČÁST ČTVRTÁ Pravidla o nákladech rozhodčího řízení

ČÁST PÁTÁ

ČÁST ŠESTÁ