Ľubomíra Jurčišinová

Veselé príbehy mačičky Bielej Labky

Ukážka z elektronickej knihy

Copyright © ......

ISBN: ....

Autor: Ľubomíra Jurčišinová

Ilustrácie: Mgr. Ľudmila Jurčišinová, Ľubomíra Jurčišinová

NEKONEČNO MAČIČIEK

Žila raz mačička jedna,

bola to veru doba biedna.

A tak privolala si mačičku druhú,

aby nakreslili si spolu dúhu.

Tam, kde netopiere po nociach si letia,

tam žila si aj mačička tretia.

V obchode nakúpila tvrdé syry,

stretla ďalšiu mačičku a už boli štyri.

Keď otvárali si gazdovské vráta,

pribehla k nim mačička piata.

Že zišla by sa im siesta,

navrhla to mačička šiesta.

Viete, ako hrá sa sedma?

Opýtala sa ich mačička siedma.

A tam, kde rastie mohutná sosna,

pridala sa k nim mačička ôsma.

A tá ďalšia bola veľmi chlpatá,

v poradí už mačička deviata.

Keď hrá sa s nimi mačička desiata,

už ich nikto nikdy nezráta...

PSÍK A MAČIČKA

Na jednom dvore žili psík a mačička.

Keď slniečko vyšlo, pretreli si očičká

a tešili sa na ďalšie nové príhody,

možno, že budú skákať do sena či do vody.

No raz taký zvláštny deň sa stal.

Ako každé ráno psík sa prebúdzal.

Po celom dvore hľadal svoju kamarátku,

prehľadal každý kúsok dvora, každú skratku.

Nakukol aj do auta pod sedadlá,

no mačička ako keby pod zem sa prepadla.

Preto opýtal sa psík kačky – rapotačky,

no ona s tým nechce mať žiadne opletačky.

A ani koník mu nič nepovie,

lebo práve pôdu orie.

Opýtal sa psík aj kravy,

no nemala pre neho dobré správy.

Aj iných zvieratiek opýtal sa psík,

no kam podela sa mačička, nevedel nik.

A tak psík mačičku ďalej hľadá,

odrazu čosi čudné zbadá.

Či to mačičku vidí sedieť na konári

alebo sa mu to iba všetko marí?

Za vtáčou búdkou mačička sedí schúlená,

nevidno jej chvostík ani kolená.

„Čo tam robíš?“ psík sa pýta.

„Prečo si tam hore skrytá?“

„Neviem, ako sa mám dostať dolu,

mám to ja dnes ale smolu.“

„Jednu labku sem a druhú tam

a o chvíľu ťa na zemi privítam.

A teraz zoskoč!“ psík jej káže,

ten pravý konár jej ukáže.

A tak mačička sa dolu dostala,

aj keď určite sa toho veľmi bála.

A teraz spolu šantia po dvore,

mačička sa už bude mať na pozore.

STRATENÉ MAČIATKO

Stratilo sa, stratilo sa mačiatko,

kto ho teraz pohľadá?

Zdržalo sa tu len krátko,

to je ale záhada...

Mačiatko Parádnica, povedalo hneď:

„Ty si mačička najmúdrejšia, ty nás veď!“

Mačička Vševidiaca odpovedala jej tak:

„No dobre, ale aký je jej poznávací znak?“

„Čo tam po znaku! Nájdeme ju isto v lese.“

„Prosím ťa, čo by tam robila? Istotne hrá sa pri kolese.“

Mačiatko Sivý Tigrík zahlásilo:

„Prestaňte len hádať. Vonku je už sivo,

treba vedieť, ako dlho mačiatko je stratené.“

„Nemohlo by byť ukryté v pene?“

Skočilo mu do reči mačiatko Tichomuk.

„Nebudeme z toho robiť vedy,

ideme na miesto, kde mačiatko videli naposledy.“

Mačiatka i mačičky sa dostali na opustený pozemok,

kam ľudská noha nevkročila celý dlhý rok.

Mačička Bystrouško začula dáky divný zvuk,

presne tam, kde stálo mačiatko Tichomuk.

Hneď skočilo tam mačiatko Nebojácny Pazúrik

a zbadalo, že stratené mačiatko ukrylo sa za múrik.

BIELA LABKA V ŽILINE

Vybrala sa Labka do Žiliny,

kúpila si tam hracie hodiny.

Hodiny jej ale nehrajú,

peniaze jej naspäť nedajú.

Labka veľmi smúti,

chvostíkom si krúti.

Predá hodiny ďatľovi

a kúpi si budík nový.

Budík každé ráno bzučí,

Labke z toho v hlave hučí.

Vyhodila budík do záhrady,

veď bude žiť aj bez parády.

Ráno ju nebudí nik,

ani ten nový budík.

A tak si už sladko spinká,

na klobásku jej tečie slinka.

BIELA LABKA V BYSTRICI

Vybrala sa Labka do Bystrice,

kúpila si tam dve dlhé udice.

A tie dlhé udice,

uložila si na police.

Keď vybrala sa Labka na rybačku,

vzala so sebou aj susedovu kačku.

Aspoň bude mať dáku spoločnosť,

cestou možno nájde aj nejakú kosť...

Kačka skákala do vody

a stále hľadala dôvody,

ako obísť túto rybačku

a ísť radšej na poľovačku.

Labka na stoličke sedela

a o ničom nevedela.

Ani o tom, že chytila rybu,

urobila pri tom veľkú chybu.

Ryba jej ušla pod hladinu,

Labka smútila celú hodinu.

Išla domov, keď skončila rybačku,

lenže pri jazere zabudla na kačku.

Kačka bola večer o hlade,

kým Labka doma v paráde

obhrýzala chutné kostičky,

skoro spadla zo stoličky.

Kačka sa ráno našla

a k našej Labke zašla.

A tá kačka malá,

na Labku sa vykričala,

že ju tam samú nechala.

Labka od zúfalstva nariekala,

že to proste nie je jej vina,

starať sa o kačku, to je ale drina...

BIELA LABKA NA ORAVE

Vybrala sa raz Labka na Oravu,

kúpiť si tam peknú kravu.

Od predavača získala na ňu zľavu,

kravička rada jedla šťavnatú trávu.

Kravička bola celá biela

a o ničom nevedela.

Priviazala Labka kravičku do kúta,

potom kúpila si ešte krásneho kohúta.

Potom Labka svoju kravičku podojila

a mliečko s chutnými kostičkami si pripravila.

Vznikla jej z toho chutná polievka,

Labka prikladá si do pece drievka.

Neskôr ešte húta,

žeby tam dala aj kohúta?

Kohút sa o svoj život bojí

a nehybne v kúte stojí.

Polievka je už dovarená,

hostina na stole pripravená.

Všetci traja už majú hostinu,

pozvali na ňu aj celú dedinu.

BIELA LABKA V KREMNICI

Vybrala sa Labka do Kremnice,

kúpila si tam drevené police.

Police zavesila do obývačky,

závideli jej to všetky kačky.

Police na stene nedržali,

hneď jej všetky popadali.

A tak ležia na podlahe

a Labka má nohu v dlahe.

Nemôže chodiť, len v posteli leží,

od hnevu sa jej každý chĺpok ježí.

No o pár dní je už zdravá,

celkom čulá, ba i hravá.

Police sú na stene,

Labka húta zmätene.

Či si tam dá fotky a či kvety,

veď v nedeľu navštívi ju Yeti.

Na polici uložená je sviečka,

Labke padajú už viečka.

Na vankúš jej klesá hlava,

vo večernom tichu zaspáva...

ISBN 978-80-89510-32-0

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2015

Vytvorené prostredníctvom Publico.sk

Table of Contents

Titulná strana

NEKONEČNO MAČIČIEK

PSÍK A MAČIČKA

STRATENÉ MAČIATKO

BIELA LABKA V ŽILINE

BIELA LABKA V BYSTRICI

BIELA LABKA NA ORAVE

BIELA LABKA V KREMNICI

Tiráž