O knize

Jubilejní desátá básnická sbírka brněnského autora, jednoho z nejvýznamnějších hlasů generace narozené v 70. letech minulého století, je možná více experimentální než Dvojí dech, knížka devátá. Stále si však ponechává rysy hravosti, plachosti, niternosti – a taky onen úhel vidění světa očima dětí. Střídmě do něj zapojuje i angličtinu: Anyone for tenis? / Já dnes ne: síť / je příliš blízko.

O autorovi

Miroslav Fišmeister

(*1976)

Narodil se 23. dubna v Brně, žije tamtéž. Amatérský přírodovědec. Vydal knihy: Ten stolek je nízký! (Petrov, 2005), To okno je malé! (Carpe diem, 2006), Aspoň že postel je pohodlná... (Carpe diem, 2007), Pískoviště (Pavel Mervart, 2007), Z (Větrné mlýny, 2009) Pieter van den Hoogenband (H_aluze, 2010), Šel jsem tím městem... (spoluautor Jaroslav Plocek, Oftis, 2010), Barva času je žlutá (Vetus Via, 2011), Nohy z Kalymnosu (Druhé město, 2012).

Miroslav Fišmeister

Entasis

carpe diem

2014

Používání elektronické verze knihy je umožněno jen osobě, která ji legálně nabyla, a jen pro její osobní a vnitřní potřeby v rozsahu stanoveném autorským zákonem. Elektronická kniha je datový soubor, který lze užívat pouze v takové formě, v jaké jej lze stáhnout z portálu nebo v aplikaci. Jakékoliv neoprávněné užití elektronické knihy nebo její části, spočívající např. v kopírování, úpravách, prodeji, pronajímání, půjčování, sdělování veřejnosti nebo jakémkoliv druhu obchodování nebo neobchodního šíření, je zakázáno! Zejména je zakázána jakákoliv konverze datového souboru nebo extrakce části nebo celého textu, umisťování textu na servery, ze kterých je možno tento soubor dále stahovat, přitom není rozhodující, kdo takovéto sdílení umožnil. Je zakázáno sdělování údajů o uživatelském účtu jiným osobám, zasahování do technických prostředků, které chrání elektronickou knihu, případně omezují rozsah jejího užití. Uživatel také není oprávněn jakkoliv testovat, zkoušet či obcházet technické zabezpečení elektronické knihy.

© Miroslav Fišmeister, 2014

© Carpe diem, 2014

www.carpe.cz

Made in Moravia, Czech Republic, EU

ISBN 978-80-7487-091-0

ISBN 978-80-7487-092-7 (pdf)

ISBN 978-80-7487-093-4 (epub)

ISBN 978-80-7487-094-1 (mobi)

Zuzaně, s láskou

A

WuWejovi, admirálovi oceánu fontů na břehu světa,

a vzácnému příteli nightlybirdovi, milovníkovi a znalci kamenů, zřeci v modři mediteránní, zeleni irské a masce africké,

and to my dear friend Daniel Robinson,

a Ivanu Wernischovi.

PRVNÍ ČÁST

DIASTEMA. RICHARD BURTON.

*

Vlasy už šednou

Ale po nebi letí husy

– harfa tvého klína

*

Vzpomínka na hru:

šlápl jsem v ložnici

na mléčný zub štěněte

*

Vrána

se zbláznila

do ženy v láhvi

*

Kolem běžel čas a mně pukly souvislosti:

šílenství a nálady se střídají tak rychle,

že je nestíhám ritualizovat.

Ryba zatěžkaná očima –

oči, vykoukané –

a hlívník ústřičný,

syn dvojníka,

kosti v dutochladu

dvojkrajin:

černé pohyby vdov

zimní spánek hmyzu

zimní spánek pavouků

severní oheň a slepci v údolí

Bílá, děsivá, odvrácená strana múzy

Kdyby kotva

jako dítě nechovala divoké kance

nebyl by možný

pod listy zeleného pokoje

bílý déšť.

BÍLÁ SARANČATA

Co musí chybět Kallimachovi v básni:

Zuzana, která zastínila Ptolemaia I. Sótéra,

protože založila

třicet tři tisíc tři sta třicet čtyři měst.

Co musí mít Kallimachos v básni:

jamb šlahounu, a

naše vrány, které nikdy nerozbolí jazyk

– protože když se načepýří,

láska jim pod každé pero

zapíchne do hrudky sádla další pero,

takže je jim pořád teplo

a v noci si zaletí na Měsíc.

Papírový ptáčník

– hlas má jako hrdlo zelené skleněné láhve –

se pořád směje.

PŘÍSLOVÍ

Pes, který si snědl pelech, stele si sám v sobě.

Polokočka je nebo není jako racionální blesk.

Hrochům k delšímu pobytu dostačuje přítomnost blázna.

Kamenné stromy mají tutéž úplnost jako lišejníky.

Mlékaři se rodí z bot vysezených v hlavách.

Každá roční doba je žlutá.

Světlo posouváš svým dechem.

Déšť prodlužuje kočičí drápy.

Honosně oblečení lidé nebourají domy.

Tlustému manželovi je zbytečné odporovat.

*

Potkal jsem šílenou ženu v poli řešet,

řekl jsem listopad tkaničce cest.

Zde mne přerušil Rikki-Tikki-Tavi,

a tak je prostřední část písně neznámá.

Potkal jsem listopad v poli řešet,

řekl jsem šílenství tkaničce cest.

*

Příliš postavený dům

čas od času vypálí míč

Sešplhal jsem do něj

po liáně z pěstních klínů,

za uchem počasí,

vítr mi vmetl do očí

pramen ovčích vlasů

Dům chtěl do lesa:

nelze se tam dostat jinak než pod srdcem,

řekl jsem mu.

*

Jilmový žurnál, trpělivá tráva

procestovaná mými žlunochody

Za okny po špičkách chodí Pijoan.

Před ZUŠ vykvetly měsíčky,

pod nimi mravenci zcela samozřejmě

mezi Matissem a de Kooningem.

Slon maluje kamínkem.

Miróbloha.

Admirál v máslovém koláčku,

sbíhaje po imaginárním sýru Italova hlasu,

myslel na Télemacha.

Z vlasů si vyčesáváš

odražené paprsky světla

a stavíš z nich pro něj v lese domek.

*

Střepy a třísky berušek

Pták

Tik

tak

*

čeho

ho a cín

hoacin

ho ho

*

Opálený jako Miss Canaveral

Odpovědnost za

velryby z pozůstalosti

*

Lineární ještěrka

a ještěrka linnéarní,

rozvášněné jako čajová konvice!

YOUR SONS TO EXILE

Přes řeku je vidět

– už je skoro tma –

vážku táhnoucí pluh

Mladý král Laosu

– neústupné léto –

přesívá mezi prsty

zkrotóněnou zeminu

*

Na slunci svinka

chová své mládě v náručí,

zavinuté do plenek smíchu kopců,

každá žlutá skvrnka na jejím hřbetě

si nasadila šaškovskou čepici

Tady rolničky nejsou na předpis,

tady jsou okenice barevné,

odstíny zdánlivě až hýřivé

jako domky na řasách poledního slunce

kousek nad loukou,

takový kousek, že je možné

vyskočit a dotknout se ho –

to se potom sází květiny prosvětlenými prsty!

Pšt!

Maličká svinka usnula,

zdá se jí o žloutku.

KDYBYCH ZELENÝ FLAMENCOVÝ VĚJÍŘ NAZÝVAL CIBULÍ, MOŽNÁ

Modř na čele Brancusiho Múzy.

Bratr bez úsilí plavajících krtků

– nervózní by byl jen od doby,

kdy by přišel o struhadlo na antilopí sny

Vejce kapitána na pánvičce lodi,

minikualalumpur, račí opice;

probuzen zvukem míchaných vajec

ruční bavič kuchyňských stolů *)

v záři jakýchsi protisluncí

do

města Astáldál.

Modř na čele Brancusiho Múzy.

*)

muž s motýlkem,

tetovač opic a kolébač královen

dojímavý jako bílý pijavý papír

trpělivý jako publikum

klidný jako lampión

důvěřivý jako motor

důsledný jako nebezpečí

ztracený jako zeleně parní lokomotiva

hotelový jako moderní krysa

moderní jako rašelina za bavlněnými šaty

nejcitovanější jako dánská postel

opotřebovaný jako psací stroj

náhlý jako Thalattosuchia

rozpustilý jako diamant

volný jako drop

rošťácký jako vtipy

nezaměstnaného stavitele

pastí na krávy,

jenž v činčilnatých horách

nachází nečekanou sůl

čínsky solný jako řídké, rozčepýřené

štětce stromů u Kachlíkové 13,

o nichž sní černobílí starci

*

To bílé, je to sloup kouře

z podzimního ohníčku,

nebo hladina velikého jezera na poušti?

To druhé.

A s jezerem myšlenka na ledoucha,

zimního pavouka.

A s ním náhlé uvědomění si

mrazu pod peřím vran.

Oheň zamrzl, ztuhlé plameny

sní o cihlách.

Nevypálená hlína.

Sloup kouře se náhle rozpohyboval,

změnil se v knihu.

Xpllfltóbourg.

HRY PŘED NAROZENÍM

I work till I eat my bones.

Swimming pool pressure.

*

Na jiný podstavec přesadil sochu

Zaříkání písklat

zaříkání písku

bahna

– – listnaté listy.

BULLERBYNSKÁ PÍSEŇ NA RASMUSSENÍK

Komár s mrazem — a já hledám

tyhle trýzně slovíčka

spolu nechodí. — — —

na ledě si tady ležím,

na sněhu a na ledě, oj! ted pátrám, dívám se,

až mi klapou zuby. o čem budu zpívat:

to jsem já, sob s velkými parohy!

aja — aja — ja. oj! já hodil silou špici

jsou to zkazky na vrhacím dřevisku

z oněch časů a má zbraň se vklála býku

z oněch časů vprostřed důlku jeho pánve,

komářích hejn, že se zatřás‘ pod tou ranou

z oněch časů až se svalil a pak ztichnul.

kdy mráz dusí,

který mysl omamuje, oj! vždyť zpěvy

když své údy roztahuji chtějí sílu

po náledí — a já hledám

to jsem já, slovíčka.

aja — aja — ja. tu je píseň

tu je zkazka.

oj! vždyť zpěvy a kdo zpívá —

chtějí sílu, jsem jen já.

PÍSEŇ PÁTÉ BULLERBYNSKÉ PRINCEZNY

Ó mé bílé, bílé mšice!

Ó mé bílé, bílé bedlobytky!

PÍSEŇ DĚTÍ PROBOŠTA CHRUSANDERA

rozpustné ostrovy

vorvaň:

poprvé

vorvaň:

zase

neporazitelný jak katthultské prase

PÍSEŇ DOŠKÁŘOVA SYNOVCE

Snop trávy nasazený na hlavu.

Já mám na hlavě spíž.

Muž nemusí být krásný,

ale střecha, ta je nakloněná.

*

Nespokojený manžel

má kostru větší nežli tělo

a ukrývá se pod listím.

Maličká mláďata vrabců.

Rohož žere údy.

Sedmdesát pět masek:

tudy.

DRUHÁ ČÁST

NĚHA

Miroslav Fišmeister

ENTASIS

K vydání připravil Michal Huvar

Foto na obálce autor

Vydalo nakladatelství Carpe diem

jako svou 299. publikaci

v Brumovicích roku 2014

Vydání první

www.carpe.cz

Knihy, CD a DVD nakladatelství si můžete

objednat na adrese:

Carpe diem, 691 11 Brumovice 175, Czech Republic

(tel. +420 737 444 221; e-mail: carpe@carpe.cz)

Knihy pro iPad, doplněné filmy, koncertními záznamy, rozhovory, autorským čtením, záznamy z archivů, fotografiemi a dalším bohatým multimediálním obsahem, najdete v App Store v aplikaci Carpe Diem Online:

ISBN 978-80-7487-091-0

ISBN 978-80-7487-092-7 (pdf)

ISBN 978-80-7487-093-4 (epub)

ISBN 978-80-7487-094-1 (mobi)

Table of Contents

O knize

O autorovi

PRVNÍ ČÁST

Vlasy už šednou

Vzpomínka na hru:

Vrána

Kolem běžel čas a mně pukly souvislosti:

BÍLÁ SARANČATA

PŘÍSLOVÍ

Potkal jsem šílenou ženu v poli řešet,

Příliš postavený dům

Jilmový žurnál, trpělivá tráva

Střepy a třísky berušek

čeho

Opálený jako Miss Canaveral

Lineární ještěrka

YOUR SONS TO EXILE

Na slunci svinka

KDYBYCH ZELENÝ FLAMENCOVÝ VĚJÍŘ NAZÝVAL CIBULÍ, MOŽNÁ

To bílé, je to sloup kouře

HRY PŘED NAROZENÍM

Na jiný podstavec přesadil sochu

BULLERBYNSKÁ PÍSEŇ NA RASMUSSENÍK

PÍSEŇ PÁTÉ BULLERBYNSKÉ PRINCEZNY

PÍSEŇ DĚTÍ PROBOŠTA CHRUSANDERA

PÍSEŇ DOŠKÁŘOVA SYNOVCE

Nespokojený manžel

DRUHÁ ČÁST