KatIva

Sexi čili poviedky

Ukážka z elektronickej knihy

ÚVOD

Sexi čili poviedky sú pre všetkých,

ktorí sa neboja popustiť uzdu svojej fantázii,

v ktorej sa ukrýva Kráska a drieme Zviera,

sú romantickí aj divokí

a vedia sa tak vžiť do poviedok, akoby boli ich súčasťou.

Keďže číslo 15 je v erotickej mytológii

číslo sexu, vášne a oddávania sa,

aj sexi čili poviedok je presne 15.

Otvorte svoju myseľ a vojdite do sveta bez hraníc a predsudkov.

1. POLICAJT

Simon bola začínajúca šoférka, práve si robila autoškolu. Mala z toho hrôzu, pretože žila vo veľkomeste s množstvom uličiek, odbočiek, zákazov a pod. a nebola si sebou až taká istá. Našťastie mala veľmi trpezlivého inštruktora, ktorý ju podporoval a stále motivoval, a tak sa jej tréma za volantom pomaly vytrácala. Kurz trval 4 mesiace, pomaly sa blížil ku koncu a čakali ju skúšky. Písomné zvládla raz-dva, s učením nemala nikdy problém, prax už bola o inom. Ale povedala si, že keď to zvládli iní, zvládne to aj ona.

Nadišiel deň praktickej skúšky. Prišla skoro ráno a na zozname jázd s policajtom bola úplne prvá. Oblial ju pot, dlane sa jej spotili a srdce jej búšilo ako zvon. Sadla si na lavičku a čakala. Po chvíli prišiel jej inštruktor spolu s policajtom, ktorý sa tváril vážne a prísne, až sa ho v prvom momente zľakla. Keď sa im ale stretli pohľady, kútikom úst sa pousmial a opýtal sa, kto je na rade. S maličkou dušičkou o veľkosti hrášku zo seba vydala, že ona.

„Nech sa páči!“ povedal policajt.

Cestou k autu kráčala za ním a celého si ho prezerala. Bol to vysoký, trocha na rukách a ramenách vyšportovaný muž, ale s menším nevyšportovaným bruškom, mal krátke hnedé vlasy, ktoré mu trocha bolo vidieť cez tú veľkú policajnú bielu čiapku, vekovo ho odhadovala okolo štyridsiatky, a celkovo ho hodnotila ako príťažlivého a sympatického muža.

Sadli si do auta, ona, samozrejme, za volant, inštruktor vedľa nej a policajt dozadu. Najprv si sadol za ňu, ale po chvíľke si presadol za spolujazdca, aby na ňu lepšie videl. Pozrela sa naňho v spätnom zrkadle, stretli sa im pohľady a on povedal:

„Odtiaľ si na vás budem môcť lepšie posvietiť!“

Trocha sa zľakla, ale jeho úsmev vravel, že to nemyslí až tak vážne. Zapla si pás, naštartovala auto a pohli sa. Navigoval ju, kam má ísť, raz ju chcel nachytať, aby vošla do zákazu vjazdu, ale zareagovala pohotovo a zastavila, aby neporušila predpis. Občas ho sledovala v spätnom zrkadle a všimla si, že aj on ju pozoruje, zakaždým sa im v spätnom zrkadle stretli pohľady. Po asi 15 minútach jej kázal zastaviť na odstavnej ploche pre autobusy a povedal jej, aby vystúpila a sadla si k nemu. Zastavila, vystúpila a sadla si dozadu k nemu. Inštruktor si sadol za volant a šli späť do autoškoly. Sedela ticho ako myška, policajt tiež, len si niečo stále zapisoval. Po chvíľke jej povedal, že jej blahoželá, že skúšku zvládla na výbornú a že je oficiálne novopečená vodička.

„Hurá!!!“ zakričala od radosti Simon.

Pousmial sa, podal jej ruku, aby jej zablahoželal. Opätovala mu podanie, mal príjemne teplú dlaň a pevný stisk, pomyslela si, aké musí mať silné ruky. V autoškole vystúpila, rozlúčil sa s ňou a nastúpil ďalší adept. Spokojne odišla domov.

Po asi týždni dostala domov list, že si musí prísť vodičák vyzdvihnúť osobne, že jej ho nepošlú poštou, ako bolo pôvodne dohodnuté. Hneď ju ovládol pocit, že asi nie je niečo v poriadku, ale šla na policajnú stanicu, keďže jej nič iné neostávalo. Dole na vrátnici ju poslali za policajným dôstojníkom, ktorý ju formou listu kontaktoval. Zaklopala na dvere a zvnútra sa ozvalo rázne:

„Vstúpte!“

Vošla dnu a za stolom sedel ten policajt, ktorého mala na skúške. Keď ju zbadal, hneď vstal, podal jej ruku, privítal ju a povedal, že je rád, že jeho žiadosť dostala a prišla.

„Čo sa deje? Prečo som nemohla dostať vodičák domov poštou, ako je to bežne zaužívané? Je s tým nejaký problém?“ opýtala sa mierne sa trasúcim hlasom. Nalial jej pohár vody, aby sa upokojila, že sa nič nedeje, len nevedel, ako ju mal prinútiť, aby za ním prišla, keďže pokutu jej dať nemohol, lebo ešte nešoférovala. Uprostred pitia vody z pohára sa zasekla, a cezeň sa pozerala naňho. Prestala piť, položila pohár na stôl a opýtala sa s úžasom v hlase: „Prosím???“

Dal si dole bielu policajnú, dopravácku čiapku, zložil si dlane ako pri modlitbe a povedal, že aj keď je to neprofesionálne z jeho strany, nevedel, čo robiť, aby ju znova videl. Ostala zarazená, ale milo prekvapená a cítila, ako jej vo vnútri malý škriatok skáče od radosti a jačí na celé hrdlo. Bol úprimný, to sa jej zapáčilo a on ešte viac.

Až vtedy si všimla, aké má krásne hlboké orieškové oči, malú jamku na brade, bol krásne hladko oholený a na perách mal stále úsmev.

„Tak to bolo od vás originálne,“ vypadlo z nej po pár sekundách trápneho ticha. Zasmial sa, sklonil hlavu a povedal, že nič lepšie mu nenapadlo.

„A čo teraz?“ spýtala sa ho.

„No, teraz vám odovzdám váš vodičák s pozvánkou na večeru.“

Vzala si vodičák, ani sa naň nepozrela, nevedela z policajta spustiť oči a bez váhania povedala, že súhlasí. Dohodli sa na stretnutí ešte v ten večer. Vyprevadil ju z budovy a rozlúčil sa so slovami:

„Tak teda večer, teším sa.“ Usmiala sa a odišla preč.

Večer sa vyobliekala a vyparádila. Chcela sa mu páčiť, niečo ju na ňom veľmi priťahovalo a páčilo sa jej, že sa všetko udialo tak spontánne a rýchlo, že nemala čas ani uvažovať nad tým, čo sa deje. Vyzdvihol ju presne, ako sľúbil, ale takmer ho nespoznala. Bol v civile, mal na sebe čierne rifle, ktoré skvele kopírovali jeho zadok, čierne elegantné topánky a červenú košeľu s hore rozopnutým gombíkom. Bol na zjedenie.

Podišla k nemu, pobozkala ho na líce a peši sa vybrali do mesta. Mal vybratú reštauráciu, kam šli, tak sa tešila, ako ju znova prekvapí. Miesto bolo skvelé, jedlo tiež a spoločnosť úžasná. Až na večeri sa vlastné oficiálne „znova“ zoznámili a bavili o tom, čo kto robí, ako dlho kto kde pracuje, atď. Simon už vedela, že Mark je policajt a on sa dozvedel, že ona má malý obchodík s oblečením, v ktorom popritom aj šije. Večer ubehol ako voda, bol to skvelý čas, Mark ju odprevadil domov a pri vchode sa jej opýtal, či by jej prekážalo, keby sa znova stretli, že sa jej ozve. Znelo to divne, skoro ako, bolo to fajn, možno sa ozvem. Súhlasila. Pobozkal ju na líce a odišiel. Ostala zarazená a rozmýšľala, čo urobila zle, že tak reagoval. Bola si istá, že to bol asi jediný večer, že zrejme si nesadli, a tak ani nedúfala, že ho ešte uvidí, čo ju aj dosť mrzelo, páčil sa jej, bol rozvedený, dobre vyzerajúci, zrelý muž, niekto, koho už dlho hľadala. Večer zaspávala s myšlienkou, ako by ho mohla ešte niekedy vidieť.

Druhý deň jej v práci išiel neskutočne pomaly, vkuse si kontrolovala mobil, či sa ozve, ale celý deň nič. Asi hodinu pred tým, ako mala zatvoriť, sa zrazu rozleteli dvere a do obchodíku vrazil on. Bol v policajnej uniforme, mal zrejme službu, dal si dole čiapku, podišiel k nej, chytil ju okolo pása a vášnivo ju pobozkal. Tisol ju k sebe tak silno, až takmer nevedela lapiť dych.

Ten bozk bol taký vášnivý, mal horúce, vlhké pery, až ju to začalo vzrušovať. Keď po chvíli prestal, aby jej dal vydýchnuť, odtlačil ju a ospravedlnil sa, že tak rázne zareagoval, ale už sa jej nevedel dočkať a aj keď je to nesprávne, čo práve urobil, pretože je v službe, nemohol si pomôcť. Veľmi ju to potešilo a v jeho očiach videla obrovskú túžbu. Sotila doňho, až si sadol na pohovku za ním. Zamkla dvere a vyvesila ceduľku zatvorené. Zatiahla žalúzie a sadla si naňho. Vyzliekol si bundu a dal dole opasok so všetkými tými policajnými vecami na ňom. Chytila jeho tvár do svojich dlaní a začala ho bozkávať. Hladil ju po chrbte, objímal a tisol k sebe. Vedel sa neuveriteľne bozkávať, až nechcela prestať. Pomaly jej rukou vkĺzol pod blúzku a hladil jej chrbát. Nežne zastonala a medzitým mu rozopínala jeho košeľu. Vyzliekla ju a hodila na zem. Rozopol jej blúzku, stiahol ju z nej a prstami jej stiahol aj ramienka z podprsenky, bozkával ju na dekolt a medzitým rozopínal podprsenku. Prstami mu chodila vo vlasoch a tisla si ho tuhšie na prsia. Obchytil ju okolo pása a položil na chrbát na pohovku. Bozkával ju po tvári, krku, prsiach aj brušku, zišiel nižšie, rozopol jej nohavice a vyzliekol spolu s nohavičkami. Pomohla mu vyzliecť jeho nohavice, ľahol si na ňu a skôr, ako do nej vnikol, ju ešte hladil a bozkával. Bolo vidieť, že si to veľmi užíva, že si vychutnáva každý moment.

Chytil svoj stoporený penis do ruky a pomaly do nej jemnými pohybmi začal prenikať. Pri každom pritlačení zastonala, až bol po chvíľke celý dnu. Obchytila ho svojimi nohami a pevnejšie pritisla k sebe. Jeho pohyby boli nežné a pomalé, neustále ju hladil a bozkával. Mala pocit, že je výnimočná, keď sa k nej takto správa. Nadvihol jej ľavú nohu a položil na svoje rameno. Bozkával ju na stehne a svoje pohyby dnu a von zrýchlil. Začal stonať, Simon privrela oči a so zaklonenou hlavou si milovanie užívala. Trvalo to pár minút, zrazu prestal, obrátil ju, oprel o operadlo pohovky, oboma rukami jej chytil zadok a zozadu do nej vnikol. Ľavou rukou ho hladila po stehne, prirážal sa k nej, jemne stonal a Simon tiež. Chytil ju za prsia, masíroval ich a zrýchlil tempo. Po pár minútach sa asi dvakrát prudko prirazil a hlasne zastonal. Pohyby skončili, bozkával ju po chrbte a hladil po brušku. Vytiahol ho von, otočil ju k sebe a znova vášnivo pobozkal na pery. Bola taká očarená, že sa nezmohla na slovo. To milovanie bolo niečo úžasné a keby sa neponáhľal späť do služby, asi by si to s ním rozdala znova a znova až do zbláznenia.

Obliekli sa, všetko bolo bez slov a keď si dával na hlavu čiapku, povedal jej, že by sa s ňou rád naďalej stretával, ak by súhlasila. Vyletelo z nej:

„Súhlasila, presne na toto som čakala!!!“ Objal ju veľmi tuho, pobozkal a odišiel. Od toho dňa bola Simon ten najšťastnejší človek na svete. Mark bol vždy veľmi pozorný a milý.

Milovanie s ním bolo stále lepšie a lepšie a stále viac a viac sa doňho zamilovávala. Nechápala, ako ho mohla jeho bývalá žena opustiť, keď je taký skvelý chlap, ale jej očakávania od neho boli iné, ako jej mohol splniť. Zato Simon bola z neho úplne unesená. To, že je policajt, bol ten najmenší detail. Stále tvoria pár a Simon sa nemusí báť pokút za zlé parkovanie či vysokú rýchlosť.

2. MUDr.

Carol bola asistentkou predaja vo veľmi štýlovom butiku s dámskym oblečením. Bola to krásna, mladá žena po tridsiatke s krátkymi hnedými vlasmi, modrými očami a sympatickým úsmevom. Každý ju mal rád a zákazníci sa k nej vždy radi vracali. Keďže jej práca znamenala to, že musí veľa stáť a málo sa hýbala, začala ju pobolievať pravá noha. Zo začiatku tomu nevenovala pozornosť, ale po čase bola bolesť väčšia a väčšia, a tak musela vyhľadať lekára.

Jej doktorka ju poslala za odborníkom, a tak sa objednala. Bol to veľmi dobrý lekár, dostať uňho termín bolo veľmi ťažké, ale na protekciu svojej doktorky sa k nemu dostala dosť rýchlo.

Keď tam dorazila, v čakárni pred jeho ambulanciou mal veľa pacientov, myslela si, že tam bude čakať celú večnosť. Čo ju udivilo bolo, že pacienti si tam doslova podávali kľučku na dverách, bolo vidieť, že je dobre organizovaný a nestráca zbytočne čas. Ostala v čakárni posledná, keďže nebola objednaná a prišla na žiadosť svojej lekárky, museli ju vziať poslednú.

Sestrička otvorila dvere, povedala jej meno a zavolala ju dnu. Carol jej dala svoj zdravotný preukaz a sestrička jej povedala, aby sa posadila, že pán doktor sa jej bude hneď venovať.

Po chvíľke sa otvorili dvere a z ambulancie vyšiel sympatický pán.

„Dobrý deň prajem,“ ozval sa prvý on.

„Dobrý deň, pán doktor...“ slušne odzdravila. Podišiel ku sestričke a podal jej nejaké spisy, aby ich zaniesla do nemocnice, že ich tam zajtra ráno bude potrebovať. Sestrička sa obliekla a odišla.

„Poďte ďalej a posaďte sa, nech sa páči,“ povedal jej a ona vošla do jeho ordinácie. Zatvorila za sebou dvere, vyzliekla si kabát a sadla na stoličku vedľa jeho pracovného stola. Sadol si za počítač, niečo si tam zapísal, na otáčacom kresle sa otočil k nej a opýtal sa, aký má problém. Bol veľmi príjemný, hovoril pokojne a neustále sa na ňu usmieval. Mal krásne hnedé oči, veľmi krátke tmavohnedé vlasy a okuliare. V tých bielych nohaviciach a zelenej lekárskej košeli bol na zjedenie.

Povedala mu, aký má problém a on jej povedal, aby si vyzliekla nohavice a ľahla si na lôžko pre pacientov. Urobila, ako jej kázal. Zapol ultrazvuk vedľa lôžka a začal ju vyšetrovať. Vyšetrenie si vyžadovalo aj vyšetrenie slabín. Ľahla si na chrbát, mierne dala nohy od seba a on robil svoje. Privrela oči a zrazu ju pobozkal na pery. Otvorila oči a odtiahla sa. Pozrela sa mu do očí a on jej povedal, že ultrazvuk je v poriadku, musí len viac oddychovať a trocha cvičiť. Pohladil ju vo vlasoch a ona ho chytila okolo krku.

Znova sa pobozkali a on si vyliezol na stôl k nej a ľahol si na ňu. Dala mu dolu okuliare, bozkával ju a ona ho svojimi nohami obchytila okolo pásu. Bol veľmi vášnivý a ju to rozpaľovalo viac a viac. Pomaly jej vyzliekol tričko, rozopol podprsenku a zubami jej ju stiahol dole. Kľakol si na kolená, vyzliekol si svoj lekársky plášť a rozopol nohavice. Nahol sa nad ňu, bozkával jej krk, ramená, prsia, oblizoval a naťahoval jej bradavky, Carol potichučky stonala. Zišiel až na bruško a znova sa jej snažil zubami vyzliecť nohavičky. Trocha mu pomohla. Ľahol si na ňu, trocha si stiahol nohavice, oblizol si dva prsty a pomaly ich do nej strčil. Bola vlhká a pripravená na jeho útok. Chvíľočku ju dráždil prstami, potom vzal svoj penis a pomaly a jemne do nej prenikol. Zaklonila hlavu a zastonala. On zhlboka vydýchol. Začal sa hýbať dnu a von, v pomalých, pravidelných rytmoch. Keď ale pridal, stôl pod nimi začal vŕzgať. Pozreli na seba, Carol sa zasmiala a on jej navrhol, aby išli do jeho veľkého pohodlného kresla a ona si naňho vysadne. Súhlasila.

Sadol si do kresla, obkročmo si naňho vysadla a pomaly nechala jeho penis do nej preniknúť. Bol tak vzrušený, že bol ako kameň, čo sa jej páčilo ešte viac. Pomaly sa začala hýbať hore a dole. Hrala sa mu s vlasmi a bozkávala ho. Držal ju pevne za zadok a pomáhal jej tempo zrýchliť.

Priložila si jeho tvár na prsia, on ich bozkával ako blázon a Carol pridala do tempa. Bolo to také rýchle, tvrdé a zvieracie, až sa pozabudla a vzdychala, akoby ju miloval sám Herkules. Pozrel sa jej do očí a zadychčaným hlasom jej povedal:

„Chcem ťa rýchlo a tvrdo!“ Nadvihol ju, zosadil zo seba, položil na svoj písací stôl, narazil si ju naozaj tvrdo, čo ju ešte viac vzrušovalo, chytil ju za stehná a prirážal sa, čo to dalo. Obaja už nie stonali, ale takmer až kričali od vzrušenia. Trvalo to niekoľko minút, keď Carol vykríkla:

„Áááááno...“ a dosiahla neuveriteľný orgazmus.

On ale neprestával, hrýzol si peru a prirážal sa pevne, rýchlo a tuho až zvolal:

„Už!!!“ a ešte sa párkrát prudko prirazil, vytiahol ho von a urobil sa jej na bruško. Striekalo to ako gejzír, tak si myslela, že po tom, čo sa práve udialo, to zrejme už dlho nemal.

Sadol si na stoličku a pomaly sa vydýchaval. Carol sa poutierala a obliekla. Obliekol sa aj on, podišiel k nej a pobozkal ju. Povedal jej, aby od toho nič nečakala, že on si občas rád zašpásuje, ale ak by chcela, mohli by si to pri jej najbližšej kontrole znova zopakovať. Keďže sa jej to s ním páčilo a nič záväzné nečakala ani ona, súhlasila. Na to sa ale obrátila k nemu a povedala:

„Veď si vravel, že všetko je v poriadku, mám iba viac cvičiť, tak na akú kontrolu mám prísť?“ Pousmial sa a povedal, aby sa o mesiac prišla znova ukázať. Od toho času absolvuje pravidelné prehliadky, ako jej pán MUDr. naordinoval...

Koniec ukážky

ISBN 978-80-972205-6-3

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2016

Vytvorené prostredníctvom Publico.sk

Table of Contents

ÚVOD

1. POLICAJT

2. MUDr.