j. h. krchovský

já už

chci

domů

Básně a zápisky veršem 2011–2015

Ukázka z elektronické knihy

2016

© J. H. Krchovský, 2015

Photo © Ivan Pinkava, 2015

© Host — vydavatelství, s. r. o. 2015, 2016 (elektronické vydání)

ISBN 978-80-7491-699-1 (Formát PDF)

ISBN  978-80-7491-591-8     (Formát ePub)

ISBN 978-80-7491-701-1 (Formát MobiPocket)

Obsah

Já už chci domů, stýská se mi tady

Jestliže, bože, jsi, tak už mě neser

Vyblil jsem stříbro, smlčel zlato

Jsem asi jinej, toť můj cejch

Nevstávám, taky proč… Ráno, čas nejtěžší

Řád versus Osud… Na body

Já, za mnou díra v obraze

Zase ne sám jdu domů chodbou

Tak ještě jedno jaro tedy?!

Dnes, jenom pro mne, zvoní z věže!

Šest braníků mých věrných – hyjé!

Tak lovu zdar! – přeju si zrána

Anděli, nemel už tou svojí sladkou kušnou…

Život je sladký, slabý jed

Na chvíli uvěřit omylu, že jsi má

Zlá bylina že nevymizí

Tolik je nade mnou prostoru pro křídla

Divný sen… Jak z něj ven?! – Jdu mezi lidi

Další den odečten… Děkuju za každý!

Deset piv, pět šest vín

Jdou za mnou stále… Stíny viny

Jsem ještě živ? – Kočka se zdvihá na mé hrudi

Už jsem tak zduchovněl, že vidím anděly?

A zase jaro… Bagry, pily

Už musím honem spát – lidé se budí!

A tak šel čas… Někdy se vlekl

Jsem smutný, smutný při předtuše

Mlela furt dokola, prej: „Co to děláte?!“

Dneska je krásně, slunko pálí

Krabice plné prázdných krabic

Musíš ven, pavouku… Co se mnou tady…

Roztáhla nohy a – já nad ní klesnul

Sám jsem svým rukojmím ve vlastní kobce

Návštěva?! Zvětřil jsem: šálí snad zraky mne?

Dnes už nic nemusím, už jen dát kočkám žrát

Poněkud nesvůj, úd skryt věncem z chvojí

Konečně klid a pokoj… Sláva!

Těch povalečů! Plná alej…

Vzala mě za ruku a vlídně vedla snem

Je mi ňák smutno… Díkybohu

Stáhni si kalhotky… Bude to snazší

Ještě je všechno tak, jak to je… Aspoň tak…

Co mě by těšilo, není; ach, není tu…

A tak se třeba někdy stav, no…

„Nebij mě, prosím tě!“ začla se klepat

Po dešti vyjeli na pastvu slimáci

Svýmu psu nijak neříkám

Zas do samoty, do svých temnot

To víno ladí s chryzantémou!

Dochází pití… Píšu braky

Vždy jsem měl slabost pro symboly

Jak chtít tě nechtít – nechtít chtít tě?!

Stojím jak solný sloup, nohy mi dřevění

Rosila v křoví a já čural

Můj milý deníčku

Co dám si letos k Valentýnu?

Do věčných lovišť mi odešla kočka má…

Touha až za hrob! Jara chvíle…

Strom, nebo cesta… – Kam?! Růže, či mšice?

Jen samotu mám, zde a všude…

Tuhletu minutu nikdo mi nevrátí…

Dnešní den odčiním snad jenom básní

Další kus luny dnem potajmu ujeden

Hladím ji po vlasech: Dobrou noc, malá

Dny budoucí si hryžou palce

Se sebou přít se, škoda času…

Já už chci domů, stýská se mi tady

už přijeďte si pro mě, já chci domů!

Váš… Přilepil jsem známku slzou z brady

a neodeslal. Nemám kam a komu

Červenec 2011

Jestliže, bože, jsi, tak už mě neser

podmínky, kterýs dal, jsou prostě nefér!

nikdo mi neřekl při cestě na svět

že jednou budu zas muset jít nazpět

Září 2011

Vyblil jsem stříbro, smlčel zlato

dusím se, bože, darem tvým!

a čím míň život stojí za to

tím víc já kretén na něm lpím

Říjen 2011

Jsem asi jinej, toť můj cejch

s nímž v klauzuře má duše úpí

…většina lidí není zlejch

jsou jenom blbý. Hnusný! Tupý!

Prosinec 2011

Nevstávám, taky proč… Ráno, čas nejtěžší

sám a prost naděje, tužeb a potřeb…

ach, jsem tak lenivý a nic mě netěší

dnes ani nepůjdu na vlastní pohřeb

Prosinec 2011

Řád versus Osud… Na body

furt remíza (Řád o krok vzadu?)…

je-li Vše věcí Náhody

pak každá z nich je věcí Řádu

Prosinec 2011

Já, za mnou díra v obraze

zmírám tu steskem – po Praze!

uvězněn v cizí osobě

umírám steskem po sobě

Prosinec 2011

Zase ne sám jdu domů chodbou

dnes černá kočka přes cestu…

já po čtyřech a ona po dvou

dva nedočkavci crash testu

Leden 2012

Tak ještě jedno jaro tedy?!

no dobrá, ale naposledy!

ňák přetrpím to do podzimu…

už ale prosím žádnou zimu

Leden 2012

Dnes, jenom pro mne, zvoní z věže!

ač jen tím malým, nejtišším…

pro mne a za mne, smutné je, že

já jediný to neslyším

Březen 2012

Šest braníků mých věrných – hyjé!

nocí mne vezou a já sním…

– kdo pije sám, že s ďáblem pije?

vždyť nejsem sám, když chlastám s ním

Květen 2012

Konec ukázky

Table of Contents

Titulní strana

Já už chci domů, stýská se mi tady

Jestliže, bože, jsi, tak už mě neser

Vyblil jsem stříbro, smlčel zlato

Jsem asi jinej, toť můj cejch

Nevstávám, taky proč… Ráno, čas nejtěžší

Řád versus Osud… Na body

Já, za mnou díra v obraze

Zase ne sám jdu domů chodbou

Tak ještě jedno jaro tedy?!

Dnes, jenom pro mne, zvoní z věže!

Šest braníků mých věrných – hyjé!