PATITUL

TITUL

VZOR CITACE

Vzor citace: KOUKAL, P., ČERNÝ, M., CHARVÁT, R. Zákon o ochraně průmyslových vzorů. Komentář. Praha: Wolters Kluwer, a. s., 2015, 348 s.

Právní stav publikace je ke dni 24. 7. 2015.

© JUDr. Pavel Koukal, Ph.D., Mgr. Miroslav Černý, Ph.D., JUDr. Radim Charvát, Ph.D., LL.M., 2015

ISBN 978-80-7478-929-8 (váz.)

ISBN 978-80-7478-930-4 (e-pub)

OBSAH

Patitul

Titul

Vzor citace

Obsah

Slovo o autorech

Seznam zkratek

Seznam předpisů citovaných v komentáři

Předmluva

Úvod

ČÁST PRVNÍ OCHRANA PRŮMYSLOVÝCH VZORŮ

HLAVA I OCHRANA PRŮMYSLOVÝCH VZORŮ

§ 1 – (Působnost zákona)

§ 2 – Vymezení pojmů

§ 3 – Podmínky ochrany

§ 4 – Novost

§ 5 – Individuální povaha

§ 6 – Zpřístupnění veřejnosti

§ 7 – Průmyslové vzory dané technickou funkcí a průmyslové vzory vzájemného propojení

§ 8 – Rozpor s veřejným pořádkem nebo dobrými mravy

§ 9 – (Rozpor se staršími právy)

§ 10 – Rozsah ochrany

§ 11 – Počátek a doba trvání ochrany

HLAVA II – PRÁVO K PRŮMYSLOVÉMU VZORU

§ 12 – Právo na průmyslový vzor

Zaměstnanecký průmyslový vzor – § 13

§ 14 – (Zaměstnanecký průmyslový vzor a zánik pracovního poměru)

§ 15 – Spory o právo na průmyslový vzor

§ 16 – Odnětí ochrany a přepis

§ 17 – Účinky rozsudku ve sporu o právo na průmyslový vzor

§ 18 – (Právo na původcovství)

HLAVA III – ÚČINKY ZAPSANÉHO PRŮMYSLOVÉHO VZORU

§ 19 – Práva vyplývající ze zápisu

§ 20 – zrušen

§ 21 – zrušen

§ 22 – zrušen

§ 23 – Omezení práv vyplývajících ze zapsaného průmyslového vzoru

§ 24 – Vyčerpání práv

§ 25 – Právo předchozího uživatele

HLAVA IV – ZÁNIK A VÝMAZ PRŮMYSLOVÉHO VZORU

§ 26 – Zánik práva ze zapsaného průmyslového vzoru

Výmaz průmyslového vzoru – § 27

§ 28 – (Účinky výmazu)

§ 29 – (Návrh na výmaz)

HLAVA V – ZAPSANÝ PRŮMYSLOVÝ VZOR JAKO PŘEDMĚT VLASTNICTVÍ

§ 30 – Převod práv k zapsanému průmyslovému vzoru

§ 31 – (Zástavní právo a výkon rozhodnutí)

§ 32 – Licence

§ 33 – Spoluvlastnictví průmyslového vzoru

HLAVA VI – ŘÍZENÍ O PŘIHLÁŠCE PRŮMYSLOVÉHO VZORU

§ 34 – (Podání přihlášky průmyslového vzoru)

§ 35 – Přihláška průmyslového vzoru

§ 36 – Právo přednosti

§ 37 – Průzkum přihlášky průmyslového vzoru

§ 38 – Zápis průmyslového vzoru do rejstříku

§ 39 – Rejstřík a údaje o průmyslových vzorech zveřejňované ve Věstníku

HLAVA VII – USTANOVENÍ O ŘÍZENÍ

§ 40 – Správní řízení

§ 41 – zrušen

§ 42 – Prominutí lhůty

§ 43 – Nahlížení do spisu

§ 44 – Opravné řízení

§ 45 – Zastupování

HLAVA VIII – USTANOVENÍ ZÁVĚREČNÁ A PŘECHODNÁ

§ 46 – Ustanovení přechodná

§ 47 – Závěrečná ustanovení

ČÁST DRUHÁ Změna zákona č. 527/1990 Sb.

§ 48 – (Zrušovací ustanovení)

ČÁST TŘETÍ – ÚČINNOST

§ 49

PŘÍLOHY

Vybraná ustanovení směrnice 98/71/ES

Vybraná ustanovení nařízení 6/2002/ES

Vybraná ustanovení nařízení 2245/2002/ES

Vybraná ustanovení Ženevského znění Haagské dohody

Literatura

Užitečné odkazy

Tiráž

SLOVO O AUTORECH

JUDr. Pavel Koukal, Ph.D.

Působí od roku 2007 jako odborný asistent na Katedře občanského práva Právnické fakulty Masarykovy univerzity. Jeho vědecká činnost je zaměřena na oblast ochrany duševního vlastnictví (souběžná ochrana designu, autorských práv a ochranných známek) a občanského práva. Je spoluautorem monografie „Autorská práva a práva související v daňových souvislostech“ (ANAG, 2011), autorem knihy „Právní ochrana designu – průmyslové vzory, autorská díla“ (Wolters Kluwer ČR, 2012) a spoluautorem komentáře k obecné části občanského zákoníku (C. H. Beck, 2014). Od roku 2007 do roku 2011 působil jako asistent Veřejného ochránce práv, od roku 2012 pracuje v Centru pro transfer technologií Masarykovy univerzity.

Komentované pasáže: § 1 až 18, § 30 až 33, § 46 až 49

Mgr. Miroslav Černý, Ph.D.

Absolvoval magisterské a doktorské studium na Právnické fakultě Masarykovy univerzity, ve kterém se zaměřoval na občanské právo a právo duševního vlastnictví. Pracuje jako koordinátor oddělení Duševní vlastnictví společnosti ŠKODA AUTO a. s. Je českým patentovým zástupcem a evropským zástupcem pro komunitární ochranné známky a průmyslové vzory. Působí jako člen redakční rady časopisu Průmyslové vlastnictví. Externě vyučuje na vysokých školách a lektoruje semináře pro odbornou veřejnost. V přednáškové a publikační činnosti se zaměřuje na právo duševního vlastnictví a smluvní právo.

Komentované pasáže: § 26 až 29, § 34 až 39

JUDr. Radim Charvát, Ph.D., LL.M.

Působí od roku 2009 jako odborný asistent na Katedře mezinárodního a evropského práva Právnické fakulty Masarykovy univerzity. Specializuje se na právo duševního vlastnictví, včetně jeho ochrany na mezinárodní i unijní úrovni. Je autorem a spoluautorem odborných článků a publikací zaměřujících se na tuto problematiku. Vzdělání v oblasti práva duševního vlastnictví a práva informačních technologií a ochrany soukromí získal také na The John Marshall Law School (USA, Chicago), která mu udělila v uvedených oblastech akademické tituly LL.M. Přednáší i v anglickém jazyce pro posluchače z USA a zahraniční studenty. Je rovněž advokátem.

Komentované pasáže: § 19 až 25, § 40 až 45

SEZNAM ZKRATEK

Právní předpisy, mezinárodní smlouvy a další prameny

autorský zákon

zákon č. 121/2000 Sb., o právu autorském, o právech souvisejících s právem autorským a o změně některých zákonů (autorský zákon)

Bernská úmluva

Bernská úmluva o ochraně literárních a uměleckých děl ze dne 9. 9. 1886 (vyhl. č. 133/1980 Sb.), ve znění poslední revize v Paříži ze dne 24. 7. 1971

Code de la Propriété Intellectuelle

francouzský zákoník o ochraně duševního vlastnictví, zákon č. 92–597 ze dne 1. 7. 1992

Copyright, Designs and Patents Act

britský zákon o ochraně autorských děl, průmyslových vzorů a vynálezů z roku 1988

daňový řád

zákon č. 280/2009 Sb., daňový řád

Dodatkový protokol

Dodatkový protokol č. 1 k Úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod

Dohoda TRIPS

Dohoda o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví (vyhl. č. 191/1995 Sb.)

ex. řád

zákon č. 120/2001 Sb., o soudních exekutorech a exekuční činnosti (exekuční řád) a o změně dalších zákonů

Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerb

německý zákon na ochranu proti nekalé soutěži, zákon ze dne 3. 7. 2004 (BGBl. I S. 1414), konsolidovaná verze (BGBl. I s. 254)

Geschmacksmustergesetz

německý zákon o ochraně průmyslových vzorů, zákon ze dne 12. 3. 2004 (BGBl. I S. 390), konsolidovaná verze (BGBl. I s. 2521)

Haagská dohoda

Haagská dohoda o mezinárodním přihlašování průmyslových vzorů a modelů ze dne 6. 10. 1925

IZ

zákon č.182/2006 Sb., o úpadku a způsobech jeho řešení (insolvenční zákon)

Listina

usnesení předsednictva České národní rady č. 2/1993 Sb., o vyhlášení Listiny základních práv a svobod jako součásti ústavního pořádku České republiky

Locarnské třídění

Mezinárodní třídění pro průmyslové vzory (10. vydání, platné od 1. 1. 2014)

Metodické pokyny – A

Metodické pokyny pro řízení před Úřadem průmyslového vlastnictví – část A – Obecná část

Metodické pokyny – E

Metodické pokyny pro řízení před Úřadem průmyslového vlastnictví – PRŮMYSLOVÉ VZORY – část E

Metodické pokyny – G1

Metodické pokyny pro řízení před Úřadem průmyslového vlastnictví – Sporná řízení ve věcech patentů, užitných vzorů a průmyslových vzorů – část G1

Mezinárodní úřad WIPO

Mezinárodní úřad duševního vlastnictví dle Úmluvy o zřízení Světové organizace duševního vlastnictví (vyhl. pod č. 69/1975 Sb.)

nařízení 44/2001/ES

nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech

nařízení 6/2002/ES

nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. 12. 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství, ve znění nařízení Rady (ES) č. 1891/2006

nařízení 2245/2002/ES

nařízení Komise (ES) č. 2245/2002 ze dne 21. října 2002, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 6/2002 o (průmyslových) vzorech Společenství

nařízení 207/2009/ES

nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. 2. 2009 o ochranné známce Společenství

Niceské třídění

Mezinárodní třídník výrobků a služeb pro účely zápisu ochranných známek (10. verze/2015)

o. s. ř.

zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád

obč. zák.

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

obč. zák. 1964

zákon č. 40/1964 Sb., občanský zákoník

obch. zák.

zákon č. 513/1991 Sb., obchodní zákoník

Pařížská unijní úmluva

Pařížská úmluva na ochranu průmyslového vlastnictví ze dne 20. 3. 1883 (vyhl. č. 64/1975 Sb.), ve znění poslední revize ve Stockholmu ze dne 14. 7. 1967

Registered Designs Act

britský zákon o ochraně zapsaných průmyslových vzorů z roku 1949

směrnice 93/98/EHS

směrnice Rady 93/98/EHS ze dne 29. 10. 1993 o harmonizaci doby ochrany autorského práva a určitých práv s ním souvisejících

směrnice 98/71/ES

směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/71/ES ze dne 13. 10. 1998 o právní ochraně (průmyslových) vzorů

spr. řád

zákon č. 500/2004 Sb., správní řád

s. ř. s.

zákon č. 150/2002 Sb., soudní řád správní

Úmluva

Úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod (vyhl. pod č. 209/1992 Sb.)

Unfair Competition Prevention Act

japonský zákon na ochranu proti nekalé soutěži ze dne 19. 5. 1993 č. 47/1993

United States Patents Act

patentový zákon Spojených států amerických z roku 1953 (35 U.S.C.)

Ústava

zákon č. 1/1993 Sb., Ústava České republiky

z. o. k.

zákon č. 90/2012 Sb., o obchodních společnostech a družstvech (zákon o obchodních korporacích)

zák. č. 529/1991 Sb.

zákon č. 529/1991 Sb., o ochraně topografií polovodičových výrobků

zák. č. 106/1999 Sb.

zákon č. 106/1999 Sb., o svobodném přístupu k informacím

zák. č. 206/2000 Sb.

zákon č. 206/2000 Sb., o ochraně biotechnologických vynálezů a o změně zákona č. 132/1989 Sb., o ochraně práv k novým odrůdám rostlin a plemenům zvířat, ve znění zákona č. 93/1996 Sb.

zák. č. 221/2006 Sb.

zákon č. 221/2006 Sb., o vymáhání práv z průmyslového vlastnictví a o změně zákonů na ochranu průmyslového vlastnictví (zákon o vymáhání práv z průmyslového vlastnictví)

zák. o el. podpisu

zákon č. 227/2000 Sb., o elektronickém podpisu a o změně některých dalších zákonů (zákon o elektronickém podpisu)

zák. o ochraně prům. vzorů

zákon č. 207/2000 Sb., o ochraně průmyslových vzorů a o změně zákona č. 527/1990 Sb., o vynálezech, průmyslových vzorech a zlepšovacích návrzích

zák. o ochranných známkách

zákon č. 441/2003 Sb., o ochranných známkách a o změně zákona č. 6/2002 Sb., o soudech, soudcích, přísedících a státní správě soudů a o změně některých dalších zákonů (zákon o soudech a soudcích), ve znění pozdějších předpisů, (zákon o ochranných známkách)

zák. o spr. poplatcích

zákon č. 634/2004 Sb., o správních poplatcích

zák. o užitných vzorech

zákon č. 478/1992 Sb., o užitných vzorech

zák. o vynálezech

zákon č. 527/1990 Sb., o vynálezech a zlepšovacích návrzích

Zelená kniha

Zelená kniha o právní ochraně průmyslových vzorů (Green Paper on the Legal Protection of Industrial Design)

Ženevské znění

Ženevský akt Haagské dohody o mezinárodním zápisu průmyslových vzorů přijatý v Ženevě dne 2. 7. 1999

Ostatní zkratky

CTM (Community Trademark)

ochranná známka Společenství

OHIM

Úřad pro harmonizaci ve vnitřním trhu se sídlem v Alicante

RCD (Registered Community Design)

zapsaný průmyslový vzor Společenství

Soudní dvůr

bývalý Evropský soudní dvůr nebo Soudní dvůr ve smyslu čl. 9f Smlouvy o Evropské unii v Lisabonském znění

Tribunál EU

bývalý Soud prvního stupně nebo Tribunál EU ve smyslu čl. 9f Smlouvy o Evropské unii v Lisabonském znění

U. S. C.

United States Code

Úřad/ÚPV

Úřad průmyslového vlastnictví

SEZNAM PŘEDPISŮ CITOVANÝCH V KOMENTÁŘI1),2)

Haagská dohoda o mezinárodním přihlašování průmyslových vzorů a modelů ze dne 6. 10. 1925

Úmluva o mezinárodních výstavách (č. 46/1932 Sb.)

Pařížská úmluva na ochranu průmyslového vlastnictví (vyhláška ministra zahraničních věcí č. 64/1975 Sb.)

Locarnská dohoda o zřízení mezinárodního třídění průmyslových vzorů a modelů (vyhláška ministra zahraničních věcí č. 28/1981 Sb.)

Úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod (sdělení federálního ministerstva zahraničních věcí č. 209/1992 Sb.)

Dohoda o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví (sdělení Ministerstva zahraničních věcí č. 191/1995 Sb.)

Smlouva o známkovém právu (sdělení Ministerstva zahraničních věcí č. 199/1996 Sb.)

Smlouva o založení Evropského společenství (Úř. věst. C 321E, 29. 12. 2006, s. 327–329)

Smlouva o fungování Evropské unie (Úř. věst. C 83, 30. 3. 2010, s. 366–388)

nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství

nařízení Rady (ES) č. 3295/94 ze dne 22. prosince 1994, kterým se stanoví opatření s cílem zakázat propouštění padělků a nedovolených napodobenin do volného oběhu, režimu vývozu, zpětného vývozu nebo do některého režimu s podmíněným osvobozením od cla

nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství

nařízení Komise (ES) č. 2245/2002 ze dne 21. října 2002, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 6/2002 o (průmyslových) vzorech Společenství

nařízení Rady (ES) č. 1383/2003 ze dne 22. července 2003 o přijímání opatření celních orgánů proti zboží podezřelému z porušení určitých práv duševního vlastnictví a o opatřeních, která mají být přijata proti zboží, o kterém bylo zjištěno, že tato práva porušilo

nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství

nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 608/2013 ze dne 12. června 2013 o vymáhání práv duševního vlastnictví celními orgány a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1383/2003

směrnice Rady 89/104/EHS kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách

směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/71/ES ze dne 13. října 1998 o právní ochraně (průmyslových) vzorů

směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/115/ES ze dne 12. prosince 2006 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem

směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách

ústavní zákon č. 1/1993 Sb., Ústava České republiky

usnesení předsednictva České národní rady č. 2/1993 Sb., o vyhlášení Listiny základních práv a svobod jako součásti ústavního pořádku České republiky

zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád

zákon č. 40/1964 Sb., občanský zákoník

zákon č. 71/1967 Sb., o správním řízení (správní řád)

zákon č. 513/1991 Sb., obchodní zákoník

zákon č. 150/2002 Sb., soudní řád správní

zákon č. 500/2004 Sb., správní řád

zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

zákon č. 90/2012 Sb., o obchodních společnostech a družstvech (zákon o obchodních korporacích)

zákon České národní rady č. 2/1969 Sb., o zřízení ministerstev a jiných ústředních orgánů státní správy České republiky

zákon č. 84/1972 Sb., o objevech, vynálezech, zlepšovacích návrzích a průmyslových vzorech

zákon České národní rady č. 200/1990 Sb., o přestupcích

zákon č. 527/1990 Sb., o vynálezech a zlepšovacích návrzích

zákon č. 529/1991 Sb., o ochraně průmyslových vzorů a o změně zákona č. 527/1990 Sb., o vynálezech, průmyslových vzorech a zlepšovacích návrzích

zákon České národní rady č. 337/1992 Sb., o správě daní a poplatků

zákon České národní rady č. 368/1992 Sb., o správních poplatcích

zákon č. 478/1992 Sb., o užitných vzorech

zákon České národní rady č. 14/1993 Sb., o opatřeních na ochranu průmyslového vlastnictví

zákon č. 40/1995 Sb., o regulaci reklamy a o změně a doplnění zákona č. 468/1991 Sb., o provozování rozhlasového a televizního vysílání

zákon č. 137/1995 Sb., o ochranných známkách

zákon č. 85/1996 Sb., o advokacii

zákon č. 106/1999 Sb., o svobodném přístupu k informacím

zákon č. 30/2000 Sb., kterým se mění zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů, a některé další zákony

zákon č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů a o změně některých zákonů

zákon č. 121/2000 Sb., o právu autorském, o právech souvisejících s právem autorským a o změně některých zákonů (autorský zákon)

zákon č. 206/2000 Sb., o ochraně biotechnologických vynálezů a o změně zákona č. 132/1989 Sb., o ochraně práv k novým odrůdám rostlin a plemenům zvířat, ve znění zákona č. 93/1996 Sb.

zákon č. 207/2000 Sb., o ochraně průmyslových vzorů a o změně zákona č. 527/1990 Sb., o vynálezech, průmyslových vzorech a zlepšovacích návrzích

zákon č. 227/2000 Sb., o elektronickém podpisu a o změně některých dalších zákonů (zákon o elektronickém podpisu)

zákon č. 120/2001 Sb., o soudních exekutorech a exekuční činnosti (exekuční řád) a o změně dalších zákonů

zákon č. 3/2002 Sb., o svobodě náboženského vyznání a postavení církví a náboženských společností a o změně některých zákonů (zákon o církvích a náboženských společnostech)

zákon č. 6/2002 Sb., o soudech, soudcích, přísedících a státní správě soudů a o změně některých dalších zákonů (zákon o soudech a soudcích)

zákon č. 131/2002 Sb., o rozhodování některých kompetenčních sporů

zákon č. 441/2003 Sb., o ochranných známkách a o změně zákona č. 6/2002 Sb., o soudech, soudcích, přísedících a státní správě soudů a o změně některých dalších zákonů (zákon o soudech a soudcích), ve znění pozdějších předpisů, (zákon o ochranných známkách)

zákon č. 417/2004 Sb., o patentových zástupcích a o změně zákona o opatřeních na ochranu průmyslového vlastnictví

zákon č. 474/2004 Sb., kterým se mění zákon č. 207/2000 Sb., o ochraně průmyslových vzorů a o změně zákona č. 527/1990 Sb., o vynálezech, průmyslových vzorech a zlepšovacích návrzích

zákon č. 499/2004 Sb., o archivnictví a spisové službě a o změně některých zákonů

zákon č. 634/2004 Sb., o správních poplatcích

zákon č. 182/2006 Sb., o úpadku a způsobech jeho řešení (insolvenční zákon)

zákon č. 221/2006 Sb., o vymáhání práv z průmyslového vlastnictví a o změně zákonů na ochranu průmyslového vlastnictví (zákon o vymáhání práv z průmyslového vlastnictví)

zákon č. 378/2007 Sb., o léčivech a o změnách některých souvisejících zákonů (zákon o léčivech)

zákon č. 280/2009 Sb., daňový řád

zákon č. 303/2013 Sb., kterým se mění některé zákony v souvislosti s přijetím rekodifikace soukromého práva

zákon č. 250/2014 Sb., o změně zákonů souvisejících s přijetím zákona o státní službě

vyhláška Federálního úřadu pro vynálezy č. 550/1990 Sb., o řízení ve věcech vynálezů a průmyslových vzorů

vyhláška Úřadu průmyslového vlastnictví č. 97/2004 Sb., k provedení zákona o ochranných známkách

vyhláška Ministerstva vnitra č. 259/2012 Sb., o podrobnostech výkonu spisové služby

1) Předpisy jsou řazeny v pořadí:

– mezinárodní smlouvy

– právní předpisy Evropské unie

– ústavní zákony

– kodexy

– ostatní právní předpisy.

2) Není-li uvedeno jinak, jsou všechny předpisy citovány ve znění pozdějších předpisů, resp. v konsolidované verzi.

PŘEDMLUVA

Předmluva je velmi zvláštní literární útvar. Čtenář očekává, že ho předmluva navnadí a že mu řekne, zda titul, který si do své knihovny pořídil, bude zapadat prachem, nebo zda půjde o knihu, která splní svůj účel (tj. bude čtena). Pisatel naopak k předmluvě přistupuje s jistou těžkostí a nechutí, jako k nejobtížnější části svého díla. Předmluva se obvykle píše s vypětím posledních sil, ve spěchu, s jazykem na vestě. Autorovi se honí hlavou, co vlastně chtěl svým dílem říci, a přemýšlí o hlavní myšlence oné „mluvy“, „před“ niž má dát své úvodní slovo. A je nakonec rád, že nemusí psát ještě „zamluvu“, protože to už by bylo skutečně nad jeho síly.

Tento komentář je věnován nejen všem krásným užitným předmětům, ale zejména jejich tvůrcům, bez nichž by design neexistoval. Je věnován všem těm, kteří své tvůrčí schopnosti promítají do ozvláštněných vzhledů výrobků, s nimiž se dennodenně setkáváme.

V textu komentáře jsou pojmy průmyslový vzor a design používány jako synonyma. Komentář se snaží postihnout všechny aspekty ochrany průmyslových vzorů a usiluje i o rozbor problematických, sporných nebo „hluchých“ míst, o nichž by staří námořníci řekli: „Hic sunt leones“.

Nemá smysl zakrývat, že i mezi spoluautory komentáře existovaly na řešení některých otázek rozdílné názory, což se v textu projevuje spojením „autor této části komentáře se domnívá...“. Jednalo se především o problém tzv. prostých licenčních souhlasů, pravidel pro počítání lhůt / dob dle § 11 a otázku vztahu zákona o ochraně průmyslových vzorů k občanskému zákoníku (tj. do jaké míry a v jakých případech se občanský zákoník použije subsidiárně).

Jak již bylo řečeno, v designu se spojuje schopnost člověka propojovat krásu s užitečností. V textu komentáře jsme se snažili tento aspekt ochrany designu zdůraznit, a to zejména proto, že tento požadavek přímo z doslovného znění zákona (a ani ze směrnice 98/71/ES) nevyplývá. Nicméně průmyslový vzor, aby byl vůbec průmyslovým vzorem ve smyslu zákonné definice, musí být výsledkem tvůrčí duševní činnosti, která směřuje k účelnému propojení technických a estetických prvků. Bez naplnění tohoto základního požadavku by vůbec nešlo o průmyslový vzor (design).

Vzhledem k tomu, že principy průmyslověprávní ochrany (princip formality, teritoriality, časové omezenosti atd.) jsou totožné, může se čtenář v citované judikatuře setkat i s rozhodnutími, která se týkají jiných průmyslových práv (patentů, užitných vzorů či ochranných známek). Vždy však jde o takové použití, které má bezprostřední vztah ke komentovanému ustanovení či institutu v oblasti ochrany průmyslových vzorů.

Obdobným způsobem jsou v textu komentáře používána rozhodnutí Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (OHIM), která se týkají průmyslových vzorů Společenství. Závěry z uvedených rozhodnutí mohou být aplikovány i v českém právním řádu, a to proto, že hmotněprávní úprava českých zapsaných průmyslových vzorů a průmyslových vzorů Společenství je totožná. Stejným způsobem je zacházeno i s rozhodnutími Soudního dvora Evropské unie (SDEU), a to jak ve vztahu k zapsaným, tak nezapsaným průmyslovým vzorům Společenství.

Komentář nepoužívá výčet literatury ke každému komentovanému ustanovení, a to zejména proto, že dostupná literatura k právní ochraně průmyslových vzorů není příliš četná. Při rozboru dílčích institutů jsme se snažili vycházet rovněž ze zahraničních zdrojů (např. Eichmann, von Falckenstein, 2010; Suthersanen, 2010; Dinwoodie, G. B., Janis, M. D., 2010; Howe, M., 2010; Sterling, 2008). Použitelnost zahraniční monografické a komentářové literatury je namístě, neboť právní úprava průmyslových vzorů je v rámci Evropské unie harmonizována, a proto je v zásadě možné právní závěry, k nimž dospěly právní autority v jiných zemích, přenášet i do české aplikační praxe. Citace jsou uváděny v textu zkráceným, tzv. Harvardským způsobem.

Pevně věříme, že se komentář stane užitečnou pomůckou všem, kdo s ochranou průmyslových vzorů přicházejí do styku: ať už jde o patentové zástupce, advokáty, podnikové právníky či samotné designéry. Také věříme, že se problematické otázky, které jsme se v komentáři snažili rozebrat a nastínit jejich řešení, stanou nejen předmětem dalších právních polemik, ale že na ně případně jednou, třebas i s využitím tohoto komentáře, dá konečnou odpověď soudní judikatura.

Jestliže jsme v úvodu předmluvy tento komentář věnovali kráse designu a všem designérům, závěrem předmluvy si dovolujeme poděkovat všem našim krásným ženám. Protože jen díky jejich svaté trpělivosti se tato kniha ze stavu „mission impossible“ dostala do stavu, v jakém ji čtenář právě drží v ruce.

Brno, září 2015

JUDr. Pavel Koukal, Ph.D.

vedoucí autorského kolektivu

ÚVOD

Právní ochrana designu v České republice a v Evropské unii

I. Vývoj průmyslověprávní ochrany průmyslových vzorů na území České republiky

Ochrana průmyslových vzorů má na území České republiky dlouhodobou tradici, která sahá až do 50. let 19. století. Na základě císařského patentu č. 237/1858 ř. z. byla poskytována ochrana průmyslovým vzorům tzv. vzhledovým vzorem (Geschmacksmuster). Císařský patent rozlišoval plochové vzorky (dessiny) a vzorky trojrozměrné (modely). Způsob ochrany spočíval na registračním principu. Zápisné úřady, kterými byly obchodní a živnostenské komory, neprováděly průzkum novosti, ale prováděly pouze formální průzkum přihlášky (Effenberger, 1998, s. 30). Otázka zápisné způsobilosti byla ponechána až na řízení o neplatnosti zápisu. Ten však neprováděly komory, ale obecní úřady. Soudy měly ve vztahu ke vzhledovým vzorkům pravomoc ve věcech náhrady škody způsobené neoprávněným užitím vzorku anebo ohledně sporů o původnost (autorství) vzorku.

Císařský patent platil na našem území až do roku 1952, kdy byl nahrazen zákonem č. 8/1952 Sb., o ochranných známkách a chráněných vzorech. Zápis chráněných vzorů prováděl Úřad pro vynálezy a zlepšovací náměty v Praze (soudy měly pravomoc rozhodovat spory o právo na chráněný vzor). Ochrany požívaly „nové vnější úpravy výrobků, použitelné při jejich průmyslové výrobě“ (§ 15 odst. 1). Vnější úpravou výrobku se potom rozuměl „zvláštní tvar výrobku anebo zvláštní úprava obrysů, kresby nebo barev“ (§ 15 odst. 2).

Část zák. č. 8/1952 Sb., která upravovala ochranu průmyslových vzorů, byla zrušena zákonem č. 84/1972 Sb., o objevech, vynálezech, zlepšovacích návrzích a průmyslových vzorech, který platil až do konce roku 1990. Ochranu průmyslovým vzorům poskytoval Úřad pro vynálezy a objevy v Praze, a to buď ve formě osvědčení, anebo patentu. Osvědčení, které bylo udělováno tuzemským původcům, poskytovalo v duchu socialistické teorie pouze tzv. nevýlučnou ochranu. Osvědčením se tak „stvrzovala ve vzájemném souladu práva státu a autora průmyslového vzoru“ (§ 98 odst. 1 zák. č. 84/1972 Sb.). Původci průmyslového vzoru příslušelo autorství a náležela mu odměna. Práva z poskytnuté ochrany však vykonávala buď státní organizace, v níž původce pracoval, anebo státní organizace, do jejíhož předmětu činnosti náležel předmět průmyslového vzoru a kterou určil správcem Úřad (§ 102 odst. 2 zák. č. 84/1972 Sb.). Patent na průmyslový vzor představoval výlučnou formu ochrany (tak jak ji známe dnes), která náležela původci anebo osobě, na niž bylo právo na průmyslový vzor převedeno. Patent však byl v zásadě udělován pouze cizím státním příslušníkům nebo zahraničním podnikatelským subjektům.

Mezi podmínky zápisné způsobilosti průmyslových vzorů patřila novost, průmyslová využitelnost a otázka vyřešení vnějšího vzhledu výrobku (§ 77 odst. 1 a 2 zák. č. 84/1972 Sb.). Ochrana byla poskytována na základě přihlášky průmyslového vzoru. Úřad prováděl ve správním řízení formální i věcný průzkum přihlášky. Práva z poskytnuté ochrany působila ode dne podání přihlášky průmyslového vzoru (§ 98 odst. 3 zák. č. 84/1972 Sb.).

Po pádu komunistického režimu byl záhy přijat zákon o vynálezech (zák. č. 527/1990 Sb.), který v části druhé obsahoval právní úpravu ochrany průmyslových vzorů (proto také jeho původní název byl „o vynálezech, průmyslových vzorech a zlepšovacích návrzích“; dnes název zní „o vynálezech a zlepšovacích návrzích“). Byla opuštěna socialistická konstrukce nevýlučné ochrany, avšak podmínky zápisné způsobilosti zůstaly v zásadě stejné (§ 36 odst. 1 zák. o vynálezech ve znění do 30. 9. 2000), jako tomu bylo v zákoně č. 84/1972 Sb. Formou ochrany bylo osvědčení o zápisu průmyslového vzoru (§ 52 odst. 1 zák. o vynálezech, ve znění do 30. 9. 2000). Zápisem průmyslového vzoru do rejstříku se přihlašovatel stal majitelem průmyslového vzoru, kterému náleželo „výlučné právo využívat průmyslový vzor, poskytnout souhlas k využívání průmyslového vzoru jiným osobám, nebo na ně průmyslový vzor převést“ (§ 55 zák. o vynálezech, ve znění do 30. 9. 2000). Ochrana tedy (oproti dnešnímu stavu) působila až ode dne zápisu průmyslového vzoru do rejstříku, nikoliv zpětně ke dni podání přihlášky. Podání přihlášky však bylo rozhodné mj. pro dobu platnosti zápisu průmyslového vzoru, která byla 5 let ode dne podání přihlášky (§ 54 odst. 1 zák. o vynálezech, ve znění do 30. 9. 2000).

II. Zákon č. 207/2000 Sb., o ochraně průmyslových vzorů

V roce 2000 byl přijat platný zákon č. 207/2000 Sb., o ochraně průmyslových vzorů a o změně zák. č. 527/1990 Sb., o vynálezech, průmyslových vzorech a zlepšovacích návrzích, který poskytuje ochranu zapsaným průmyslovým vzorům (tzv. nezapsaným průmyslovým vzorům poskytují ochranu čl. 1 odst. 2, 15 a 19 odst. 2 nařízení 6/2002/ES, viz dále).

Zákon o ochraně průmyslových vzorů je výsledkem implementace směrnice 98/71/ES, která stanoví členským státům povinnost zakotvit v národních právních řádech sui generis režim ochrany, v němž bude docházet k zápisům průmyslových vzorů (Suthersanen, 2010, 87). Směrnice se oproti nařízení 6/2002/ES nevztahuje na nezapsané průmyslové vzory.

V České republice je ochrana zapsaných průmyslových vzorů postavena (na rozdíl od řady evropských států, kde se neprovádí věcný průzkum – Francie, Španělsko, Itálie, země Beneluxu) na registračním principu s plným věcným průzkumem zápisné způsobilosti (viz též komentář k § 37). Průzkumný pracovník Úřadu průmyslového vlastnictví zkoumá tedy nejen to, zda má přihláška průmyslového vzoru požadované náležitosti (formální průzkum), ale zejména to, zda přihlašovaný předmět je vůbec průmyslovým vzorem, zda splňuje kritérium novosti, individuální povahy, zda je souladný s dobrými mravy a veřejným pořádkem, případně zda nekoliduje s tzv. staršími právy (§ 37 odst. 6). O zápis průmyslového vzoru do rejstříku se žádá přihláškou průmyslového vzoru. O zápisu průmyslového vzoru do rejstříku vydává Úřad průmyslového vlastnictví přihlašovateli osvědčení (§ 38 odst. 1). Takto získaná ochrana poskytuje vlastníku zapsaného průmyslového vzoru výlučné právo (§ 19 odst. 1) užívat průmyslový vzor, bránit třetím osobám užívat jej bez jeho souhlasu, poskytnout souhlas s užíváním průmyslového vzoru jiným osobám (licence) nebo na ně právo na průmyslový vzor převést. Ochrana zapsaného průmyslového vzoru trvá 5 let ode dne podání přihlášky průmyslového vzoru (§ 11 odst. 1), přičemž vlastník průmyslového vzoru může dobu ochrany opakovaně obnovit, a to vždy o 5 let, až na celkovou dobu 25 let (§ 11 odst. 2).

III. Průmyslový vzor jako nehmotný statek

Průmyslový vzor (dále i jako „design“) je teorií práva duševního vlastnictví označován za tzv. nehmotný statek. Průmyslový vzor je výsledkem tvůrčí činnosti původcovské/designérské [§ 2 písm. d)] a vztahují se k němu jak práva majetková (právo na průmyslový vzor – § 12), tak práva osobnostní (právo osobovat si původcovství – § 12 odst. 1, § 18, § 35 odst. 2 písm. c). Vzhledem k této „dualitě práv“ jej nelze považovat za věc v právním smyslu, a to ani za věc nehmotnou (Telec, 2011, s. 446; Koukal In Lavický, 2014, 1730). Nehmotnou věcí jsou totiž „jiné věci bez hmotné podstaty“, které jsou výlučně předmětem majetkových práv (§ 489, § 496 odst. 2 obč. zák.). Průmyslový vzor tak je zvláštním předmětem soukromých práv (výtvorem), k němuž se vztahují soukromá subjektivní práva osobnostní a majetkové povahy. Obdobný závěr ostatně platí i pro autorská díla (Tůma, 2012, 67).

Průmyslový vzor jako takový tedy ani nelze právním jednáním převést formou translativního převodu práv (na rozdíl od práv, která vyplývají ze zápisu průmyslového vzoru do rejstříku – § 30 odst. 1). Nehmotnou věcí v právním smyslu však již je například majetkové právo na průmyslový vzor (§ 12 odst. 1 zák. o prům vz.) nebo „zapsaný průmyslový vzor“ jakožto forma průmyslověprávní ochrany (§ 30 a násl.).

Nehmotné statky, které jsou chráněny právem duševního vlastnictví (corpus mysticum), je třeba důsledně odlišovat od nosičů, v nichž jsou zachyceny (corpus mechanicum), srov. Grosheide, 2006, s. 43. Nehmotné statky nejsou existenčně spjaty se svým nosičem a práva duševního vlastnictví (na rozdíl od práv věcných) zničením hmotného nosiče nezanikají. U průmyslových vzorů je dualita hmotného nosiče a nehmotného statku vyjádřena v zákoně o ochraně průmyslových vzorů následovně: „(...) výrobek, v němž je průmyslový vzor ztělesněn nebo na kterém je aplikován (...)“ (§ 10). Design (vzhled) konkrétního výrobku je tedy corpus mysticum, konkrétní výrobek, jehož vzhledové znaky jsou určovány průmyslovým vzorem, je corpus mechanicum.

Typickou vlastností nehmotných statků, která má přímý dopad do úpravy některých institutů v zákoně o ochraně průmyslových vzorů, je jejich potenciální ubikvita (nehmotné statky mohou být neomezeně využívány bez ohledu na místo i čas, a to blíže neurčeným počtem subjektů). Ta se promítá jednak do možnosti vlastníka zapsaného průmyslového vzoru poskytovat nevýhradní licence (§ 2360, 2361 obč. zák.), jednak do možnosti kteréhokoliv ze spoluvlastníků zapsaného průmyslového vzoru užívat průmyslový vzor (§ 33 odst. 2).

Konec ukázky

Table of Contents

Obálka

Titulní strana

VZOR CITACE

OBSAH

SLOVO O AUTORECH

SEZNAM ZKRATEK

SEZNAM PŘEDPISŮ CITOVANÝCH V KOMENTÁŘI),)

PŘEDMLUVA

ÚVOD

ČÁST PRVNÍ – OCHRANA PRŮMYSLOVÝCH VZORŮ

HLAVA I – OCHRANA PRŮMYSLOVÝCH VZORŮ

HLAVA II – PRÁVO K PRŮMYSLOVÉMU VZORU

HLAVA III – ÚČINKY ZAPSANÉHO PRŮMYSLOVÉHO VZORU

HLAVA IV – ZÁNIK A VÝMAZ PRŮMYSLOVÉHO VZORU

HLAVA V – ZAPSANÝ PRŮMYSLOVÝ VZOR JAKO PŘEDMĚT VLASTNICTVÍ

HLAVA VI – ŘÍZENÍ O PŘIHLÁŠCE PRŮMYSLOVÉHO VZORU

HLAVA VII – USTANOVENÍ O ŘÍZENÍ

HLAVA VIII – USTANOVENÍ ZÁVĚREČNÁ A PŘECHODNÁ

ČÁST DRUHÁ

ČÁST TŘETÍ – ÚČINNOST

PŘÍLOHY