Vzor citace: STÁDNÍK, K., KIELER, P., ŠTEFKO, M., Zákon o inspekci práce. Komentář. Praha: Wolters Kluwer ČR, a. s., 2016. 316 s.

KATALOGIZACE V KNIZE – NÁRODNÍ KNIHOVNA ČR

Stádník, Jaroslav

Zákon o inspekci práce : komentář / Jaroslav Stádník, Petr Kieler,

Martin Štefko. – 1. vydání. – Praha : Wolters Kluwer, 2016. – 316 stran. –

(Komentáře Wolters Kluwer)

ISBN 978-80-7478-931-1 (vázáno)

351.83.078.3 * (437.3)

– inspekce práce – Česko

– zákony

– komentáře

351 – Úkoly veřejné správy, správní opatření, legislativa [15]

Právní stav publikace je k 1. 1. 2016

© JUDr. Jaroslav Stádník, Mgr. Petr Kieler, doc. JUDr. Martin Štefko, Ph.D., 2016

ISBN 978-80-7478-931-1 (brož.)

ISBN 978-80-7478-934-2 (e-pub)

Slovo o autorech a přehled jimi zpracovaných částí komentáře

JUDr. Jaroslav Stádník: § 6–7, § 9–9a, § 12, § 17, § 20a–21, § 22a, § 25, § 30, § 33a–35, § 37, § 39, § 46

Mgr. Petr Kieler: § 4–5, § 8, § 13–14, § 16, § 19–20, § 26–27, § 29, § 32–33, § 36, § 48, § 50

doc. JUDr. Martin Štefko, Ph.D.: § 1–3, § 10–11, § 15, § 18, § 22, § 23–24, § 28, § 31, § 38, § 45, § 47, § 49

JUDr. Jaroslav Stádník je absolventem Právnické fakulty Masarykovy univerzity v Brně, kde v roce 2006 obhájil rigorózní práci. V současné době je externím doktorandem na katedře pracovního práva a práva sociálního zabezpečení PFUK. Od roku 2006 působil na oddělení správních činností Ministerstva práce a sociálních věcí jakožto odvolacího orgánu proti rozhodnutím Úřadu práce ČR (do 31. 3. 2011 úřadů práce) jako vedoucí tohoto oddělení a současně jako zástupce ředitele odboru. Podílel se na legislativních změnách zákona o zaměstnanosti. Od prosince 2011 do května 2015 byl vedoucím inspektorem Oblastního inspektorátu práce pro hlavní město Prahu. Od června 2015 je ředitelem odboru odvolacích a správních činností v oblastech zaměstnanosti na Ministerstvu práce a sociálních věcí. V rámci své činnosti se zaměřuje především na problematiku pracovněprávních vztahů, zaměstnanosti a souvisejících otázek a problematiku správního řádu. Působí jako člen I. senátu rozkladové komise Ministerstva práce a sociálních věcí, Meziresortního orgánu pro potírání nelegálního zaměstnávání cizinců a Společnosti pro pracovní právo a právo sociálního zabezpečení.

Je autorem či spoluautorem řady odborných článků a publikací zejména z oblasti zákona o zaměstnanosti, zákoníku práce a zákona o inspekci práce (např.: komentář Zákon o zaměstnanosti, Wolters Kluwer, a. s., 2009, Přehled judikatury k zákonu o zaměstnanosti, Wolters Kluwer, a. s., 2011, Agenturní zaměstnávání v komplexních souvislostech, C. H. Beck, 2015, komentář Zákoník práce, C. H. Beck, 2015, komentář Zákon o státní službě, Wolters Kluwer, a. s., 2015 aj.). Ve své přednáškové činnosti se zaměřuje převážně na oblast zaměstnanosti, kontroly, správního řádu a zákoníku práce.

Mgr. Petr Kieler je absolventem Právnické fakulty Masarykovy univerzity. V roce 2005 absolvoval praxi na kontrolním a právním oddělení Úřadu práce v Benešově, od února 2007 do listopadu 2011 pracoval na oddělení správních činností na Ministerstvu práce a sociálních věcí (od roku 2010 jako zástupce vedoucího) jakožto odvolacího orgánu proti rozhodnutím Úřadu práce ČR (do 31. 3. 2011 úřadů práce). Od prosince 2011 do poloviny června 2015 byl vedoucím právního odboru Oblastního inspektorátu pro hlavní město Prahu. Od června 2015 je vedoucím oddělení odvolání a správních činností v oblasti zaměstnanosti na Ministerstvu práce a sociálních věcí. V rámci své činnosti se zaměřuje zejména na problematiku správního trestání v oblasti zaměstnanosti a v oblasti pracovněprávních vztahů. Je členem II. senátu rozkladové komise Ministerstva práce a sociálních věcí. Ve své publikační a přednáškové činnosti se zaměřuje zejména na oblast zaměstnanosti, pracovněprávních vztahů, kontroly a správního řádu.

doc. JUDr. Martin Štefko, Ph.D. je absolventem magisterského a doktorského studijního programu na Právnické fakultě Univerzity Karlovy v Praze, stipendistou Max-Planckova Institutu pro zahraniční a srovnávací právo sociálního zabezpečení, hostujícím profesorem na NOVA Southeastern University na Floridě, USA (2009) a členem Poradního sboru krajského pracoviště pro hl. m. Prahu Úřadu práce České republiky. Od roku 2003 vede na Právnické fakultě Univerzity Karlovy v Praze semináře pracovního práva a práva sociálního zabezpečení, dále je garantem povinně volitelného předmětu Politika zaměstnanosti a personální řízení, volitelného předmětu Introduction into US Law, spolugarantem povinně volitelného předmětu Úvod do sociální politiky a koordinátorem specializačního kurzu Social Rights and Their Protection v rámci programu LL.M. Pravidelně se účastní vědeckých konferencí a rovněž se věnuje publikační činnosti (autor monografie Vysílání zaměstnanců do zahraničí, C. H. Beck, 2009, Pracovní právo v kontextu práva občanského, Auditorium, 2012, či spoluautor monografie Labour Law and Industrial Relations, Czech republic, Kluwer Law International, 2009, nebo komentáře Zákoník práce, C. H. Beck 2008, 2010, 2012 a 2015).

Seznam použitých zkratek

AntiDZ

zákon č. 198/2009 Sb., o rovném zacházení a o právních prostředcích ochrany před diskriminací a o změně některých zákonů (antidiskriminační zákon)

Kř

zákon č. 255/2012 Sb., o kontrole (kontrolní řád)

Listina

usnesení předsednictva České národní rady č. 2/1993 Sb., o vyhlášení Listiny základních práv a svobod jako součásti ústavního pořádku České republiky

NemPoj

zákon č. 187/2006 Sb., o nemocenském pojištění

obč. zák

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

o. s. ř.

zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád

přest. zákon

zákon č. 200/1990 Sb., o přestupcích

spr. řád

zákon č. 500/2004 Sb., správní řád

s. ř. s.

zákon č. 150/2002 Sb., soudní řád správní

tr. řád

zákon č. 141/1961 Sb., o trestním řízení soudním (trestní řád)

tr. zák

zákon č. 140/1961 Sb., trestní zákon

Ústava

ústavní zákon České národní rady č. 1/1993 Sb., Ústava

VeřOchr

zákon č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví a o změně některých souvisejících zákonů

VeřZdr

zákon č. 48/1997 Sb., o veřejném zdravotním pojištění a o změně a doplnění některých souvisejících zákonů

zákon č. 309/2006 Sb.

zákon č. 309/2006 Sb., kterým se upravují další požadavky bezpečnosti a ochrany zdraví při práci v pracovněprávních vztazích a o zajištění bezpečnosti a ochrany zdraví při činnosti nebo poskytování služeb mimo pracovněprávní vztahy (zákon o zajištění dalších podmínek bezpečnosti a ochrany zdraví při práci)

zák. o spr. poplatcích

zákon č. 634/2004 Sb., o správních poplatcích

zák. práce

zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce

ZiP

zákon č. 251/2005 Sb., o inspekci práce

ZoZ

zákon č. 435/2004 Sb., o zaměstnanosti

ZPr 1965

zákon č. 65/1965 Sb., zákoník práce

ZSS

zákon č. 234/2014 Sb., o státní službě

živn. zákon

zákon č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský zákon)

OOPP

osobní ochranné pracovní pomůcky

Přehled citovaných předpisů

Úmluva Mezinárodní organizace práce č. 1 – pracovní doba (průmysl), publikovaná pod č. 80/1922 Sb. z. a n.,

Úmluva Mezinárodní organizace práce č. 14 – odpočinek v týdnu (průmysl), publikovaná pod č. 98/1924 Sb. z. a n., publikována pod č. 353/1938 Sb. z. a n.

Úmluva Mezinárodní organizace práce č. 138/1973, o nejnižším věku, kdy je přípustné zaměstnávání

Mezinárodní pakt o občanských a politických právech (vyhláška ministra zahraničních věcí č. 120/1976 Sb.)

Úmluva o odstranění všech forem diskriminace žen (vyhláška ministra zahraničních věcí č. 62/1987 Sb.)

Úmluva Mezinárodní organizace práce č. 155 o bezpečnosti a zdraví pracovníků a o pracovním prostředí (vyhláška ministra zahraničních věcí č. 20/1989 Sb.)

Úmluva Mezinárodní organizace práce č. 171, o noční práci, publikovaná pod č. 230/1990 Sb. m. s.

Úmluva Mezinárodní organizace práce č. 45 o zaměstnávání žen podzemními pracemi v podzemí a dolech všech druhů (sdělení federálního ministerstva zahraničních věcí č. 441/1990 Sb.)

Úmluva Mezinárodní organizace práce č. 90, o noční práci mladistvých zaměstnaných v průmyslu (revidovaná 1948), publikovaná pod č. 460/1990 Sb.

Úmluva Mezinárodní organizace práce č. 140, o placeném studijním volnu, publikovaná pod č. 491/1990 Sb.

Úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod (sdělení federálního ministerstva zahraničních věcí č. 209/1992 Sb.)

Úmluva Mezinárodní organizace práce č. 132, o placené dovolené (revidovaná), 1970, publikovaná pod č. 229/1998 Sb.

Úmluva Mezinárodní organizace práce č. 135, o ochraně zástupců pracovníků v podniku a úlevách, které jim mají být poskytnuty (vyhlášena pod č. 108/2001 Sb. m. s.)

Úmluva Mezinárodní organizace práce č. 181, o soukromých agenturách práce (vyhlášená pod č. 38/2003 Sb. m. s.)

Úmluva Mezinárodní organizace práce č. 81 o inspekci práce v průmyslu a obchodě (sdělení Ministerstva zahraničních věcí č. 19/2012 Sb. m. s.)

Úmluva Mezinárodní organizace práce č. 129 o inspekci práce v zemědělství (sdělení Ministerstva zahraničních věcí č. 20/2012 Sb. m. s.)

Listina základních práv Evropské unie

Evropská sociální charta (vyhlášena pod č. 14/2000 Sb. m. s.)

dodatkový protokol k Evropské sociální chartě (vyhlášen pod č. 15/2000 Sb. m. s.)

směrnice Rady 89/391/EHS, o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci

směrnice Rady 89/654/EHS, o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví na pracovišti

směrnice Rady č. 89/656/EHS, o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví pro používání osobních ochranných prostředků zaměstnanci při práci (třetí samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS)

směrnice Rady 91/383/EHS, kterou se doplňují opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci zaměstnanců v pracovním poměru na dobu určitou nebo v dočasném pracovním poměru

směrnice Rady 92/85/EHS ze dne 19. října 1992 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň

směrnice Rady 94/33/ES, o ochraně mladistvých zaměstnanců

směrnice Rady 96/71/ES, o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb

směrnice Rady 97/80/ES ze dne 15. prosince 1997 o důkazním břemenu v případech diskriminace na základě pohlaví

směrnice Rady 98/59/ES, o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění

směrnice Rady 2000/43/ES ze dne 19. října 1992, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ

směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 19. října 1992, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání

směrnice Rady 2000/79/ES ze dne 27. 11. 2000, o Evropské dohodě o organizaci pracovní doby mobilních pracovníků v civilním letectví uzavřené mezi Sdružením evropských leteckých společností (AEA), Evropskou federací pracovníků v dopravě (ETF), Evropským sdružením technických letových posádek (ECA), Evropským sdružením leteckých společností (ERA) a Mezinárodním sdružením leteckých dopravců (IACA)

směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/14/ES, kterou se stanoví obecný rámec pro informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v Evropském společenství

směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/15/ES ze dne 11. 3. 2002, o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě

směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby

směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání

směrnice Rady 2008/104/ES, o agenturním zaměstnávání

směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/38/ES ze dne 6. května 2009 o zřízení evropské rady zaměstnanců nebo vytvoření postupu pro informování zaměstnanců a projednání se zaměstnanci v podnicích působících na úrovni Společenství a skupinách podniků působících na úrovni Společenství (přepracované znění)

nařízení Evropské parlamentu a Rady 491/2011 ze dne 5. 4. 2011, o volném pohybu pracovníků uvnitř Unie

ústavní zákon č. 1/1993 Sb., Ústava České republiky

usnesení předsednictva České národní rady č. 2/1993 Sb., o vyhlášení Listiny základních práv a svobod jako součásti ústavního pořádku České republiky

zákon č. 141/1961 Sb., o trestním řízení soudním (trestní řád)

zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád

zákon č. 65/1965 Sb., zákoník práce

zákon č. 513/1991 Sb., obchodní zákoník

zákon č. 150/2002 Sb., soudní řád správní

zákon č. 500/2004 Sb., správní řád

zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce

zákon č. 40/2009 Sb., trestní zákoník

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

zákon č. 234/2014 Sb., o státní službě

zákon č. 420/1919 Sb., o práci dětí

zákon č. 174/1968 Sb., o státním odborném dozoru nad bezpečností práce

zákon České národní rady č. 2/1969 Sb., o zřízení ministerstev a jiných ústředních orgánů státní správy České republiky

zákon České národní rady č. 133/1985 Sb., o požární ochraně

zákon č. 44/1988 Sb., o ochraně a využití nerostného bohatství (horní zákon)

zákon České národní rady č. 61/1988 Sb., o hornické činnosti, výbušninách a o státní báňské správě

zákon č. 83/1990 Sb., o sdružování občanů

zákon České národní rady č. 200/1990 Sb., o přestupcích

zákon č. 2/1991 Sb., o kolektivním vyjednávání

zákon České národní rady č. 283/1991 Sb., o Policii České republiky

zákon České národní rady č. 552/1991 Sb., o státní kontrole

zákon České národní rady č. 582/1991 Sb., o organizaci a provádění sociálního zabezpečení

zákon č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský zákon)

zákon č. 1/1992 Sb., o mzdě, odměně za pracovní pohotovost a o průměrném výdělku

zákon č. 143/1992 Sb., o platu a odměně za pracovní pohotovost v rozpočtových a v některých dalších organizacích a orgánech

zákon České národní rady č. 159/1992 Sb., kterým se mění a doplňuje zákon č. 174/1968 Sb., o státním odborném dozoru nad bezpečností práce, ve znění zákona České národní rady č. 575/1990 Sb.

zákon České národní rady č. 555/1992 Sb., o Vězeňské službě a justiční stráži České republiky

zákon České národní rady č. 586/1992 Sb., o daních z příjmů

zákon České národní rady č. 589/1992 Sb., o pojistném na sociální zabezpečení a příspěvku na státní politiku zaměstnanosti

zákon České národní rady č. 592/1992 Sb., o pojistném na veřejné zdravotní pojištění

zákon České národní rady č. 13/1993 Sb., celní zákon

zákon č. 40/1994 Sb., kterým se mění a doplňuje zákon č. 143/1992 Sb., o platu a odměně za pracovní pohotovost v rozpočtových a v některých dalších organizacích a orgánech, ve znění pozdějších předpisů, a některé další zákony

zákon č. 153/1994 Sb., o zpravodajských službách České republiky

zákon č. 154/1994 Sb., o Bezpečnostní informační službě

zákon č. 266/1994 Sb., o dráhách

zákon č. 89/1995 Sb., o státní statistické službě

zákon č. 117/1995 Sb., o státní sociální podpoře

zákon č. 18/1997 Sb., o mírovém využívání jaderné energie a ionizujícího záření (atomový zákon) a o změně a doplnění některých zákonů

zákon č. 22/1997 Sb., o technických požadavcích na výrobky a o změně a doplnění některých zákonů

zákon č. 82/1998 Sb., o odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu veřejné moci rozhodnutím nebo nesprávným úředním postupem a o změně zákona České národní rady č. 358/1992 Sb., o notářích a jejich činnosti (notářský řád)

zákon č. 111/1998 Sb., o vysokých školách a o změně a doplnění dalších zákonů (zákon o vysokých školách)

zákon č. 167/1998 Sb., o návykových látkách a o změně některých dalších zákonů

zákon č. 106/1999 Sb., o svobodném přístupu k informacím

zákon č. 166/1999 Sb., o veterinární péči a o změně některých souvisejících zákonů (veterinární zákon)

zákon č. 169/1999 Sb., o výkonu trestu odnětí svobody a o změně některých souvisejících zákonů

zákon č. 219/1999 Sb., o ozbrojených silách České republiky

zákon č. 220/1999 Sb., o průběhu základní nebo náhradní služby a vojenských cvičení a o některých právních poměrech vojáků v záloze

zákon č. 221/1999 Sb., o vojácích z povolání

zákon č. 328/1999 Sb., o občanských průkazech

zákon č. 329/1999 Sb., o cestovních dokladech

zákon č. 359/1999 Sb., o sociálně-právní ochraně dětí

zákon č. 61/2000 Sb., o námořní plavbě

zákon č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů a o změně některých zákonů

zákon č. 118/2000 Sb., o ochraně zaměstnanců při platební neschopnosti zaměstnavatele a o změně některých zákonů

zákon č. 124/2000 Sb., kterým se mění zákon č. 174/1968 Sb., o státním odborném dozoru nad bezpečností práce, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 61/1988 Sb., o hornické činnosti, výbušninách a státní báňské správě, ve znění pozdějších předpisů, a zákon č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský zákon), ve znění pozdějších předpisů

zákon č. 128/2000 Sb., o obcích (obecní zřízení)

zákon č. 129/2000 Sb., o krajích (krajské zřízení)

zákon č. 131/2000 Sb., o hlavním městě Praze

zákon č. 217/2000 Sb., kterým se mění zákon č. 1/1992 Sb., o mzdě, odměně za pracovní pohotovost a o průměrném výdělku, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 143/1992 Sb., o platu a odměně za pracovní pohotovost v rozpočtových a v některých dalších organizacích a orgánech, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 10/1993 Sb., o státním rozpočtu České republiky na rok 1993, o změně a doplnění některých zákonů České národní rady a některých dalších předpisů, ve znění pozdějších předpisů, a zákon č. 132/2000 Sb., o změně a zrušení některých zákonů souvisejících se zákonem o krajích, zákonem o obcích, zákonem o okresních úřadech a zákonem o hlavním městě Praze

zákon č. 218/2000 Sb., o rozpočtových pravidlech a o změně některých souvisejících zákonů (rozpočtová pravidla)

zákon č. 219/2000 Sb., o majetku České republiky a jejím vystupování v právních vztazích

zákon č. 238/2000 Sb., o Hasičském záchranném sboru České republiky a o změně některých zákonů

zákon č. 245/2000 Sb., o státních svátcích, o ostatních svátcích, o významných dnech a o dnech pracovního klidu

zákon č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví a o změně některých souvisejících zákonů

zákon č. 239/2000 Sb., o integrovaném záchranném systému a o změně některých zákonů

zákon č. 198/2002 Sb., o dobrovolnické službě a o změně některých zákonů (zákon o dobrovolnické službě)

zákon č. 218/2002 Sb., o službě státních zaměstnanců ve správních úřadech a o odměňování těchto zaměstnanců a ostatních zaměstnanců ve správních úřadech (služební zákon)

zákon č. 361/2003 Sb., o služebním poměru příslušníků bezpečnostních sborů

zákon č. 185/2004 Sb., o Celní správě České republiky

zákon č. 435/2004 Sb., o zaměstnanosti

zákon č. 561/2004 Sb., o předškolním, základním, středním, vyšším odborném a jiném vzdělávání (školský zákon)

zákon č. 563/2004 Sb., o pedagogických pracovnících a o změně některých zákonů

zákon č. 634/2004 Sb., o správních poplatcích

zákon č. 251/2005 Sb., o inspekci práce

zákon č. 379/2005 Sb., o opatřeních k ochraně před škodami působenými tabákovými výrobky, alkoholem a jinými návykovými látkami a o změně souvisejících zákonů

zákon č. 59/2006 Sb., o prevenci závažných havárií způsobených vybranými nebezpečnými chemickými látkami nebo chemickými přípravky a o změně zákona č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví a o změně některých souvisejících zákonů, ve znění pozdějších předpisů, a zákona č. 320/2002 Sb., o změně a zrušení některých zákonů v souvislosti s ukončením činnosti okresních úřadů, ve znění pozdějších předpisů, (zákon o prevenci závažných havárií)

zákon č. 108/2006 Sb., o sociálních službách

zákon č. 183/2006 Sb., o územním plánování a stavebním řádu (stavební zákon)

zákon č. 187/2006 Sb., o nemocenském pojištění

zákon č. 264/2006 Sb., kterým se mění některé zákony v souvislosti s přijetím zákoníku práce

zákon č. 309/2006 Sb., kterým se upravují další požadavky bezpečnosti a ochrany zdraví při práci v pracovněprávních vztazích a o zajištění bezpečnosti a ochrany zdraví při činnosti nebo poskytování služeb mimo pracovněprávní vztahy (zákon o zajištění dalších podmínek bezpečnosti a ochrany zdraví při práci)

zákon č. 362/2007 Sb., kterým se mění zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce, ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony

zákon č. 294/2008 Sb., kterým se mění zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce, ve znění pozdějších předpisů, a zákon č. 251/2005 Sb., o inspekci práce, ve znění pozdějších předpisů

zákon č. 300/2008 Sb., o elektronických úkonech a autorizované konverzi dokumentů

zákon č. 198/2009 Sb., o rovném zacházení a o právních prostředcích ochrany před diskriminací a o změně některých zákonů (antidiskriminační zákon)

zákon č. 280/2009 Sb., daňový řád

zákon č. 341/2011 Sb., o Generální inspekci bezpečnostních sborů a o změně souvisejících zákonů

zákon č. 350/2011 Sb., o chemických látkách a chemických směsích a o změně některých zákonů (chemický zákon)

zákon č. 373/2011 Sb., o specifických zdravotních službách

zákon č. 17/2012 Sb., o Celní správě České republiky

zákon č. 90/2012 Sb., o obchodních společnostech a družstvech (zákon o obchodních korporacích)

zákon č. 255/2012 Sb., o kontrole (kontrolní řád)

zákon č. 155/2013 Sb., kterým se mění zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce, ve znění pozdějších předpisů

zákon č. 64/2014 Sb., kterým se mění některé zákony v souvislosti s přijetím kontrolního řádu

zákon č. 247/2014 Sb., o poskytování služby péče o dítě v dětské skupině a o změně souvisejících zákonů

zákon č. 81/2015 Sb., kterým se mění zákon č. 61/2000 Sb., o námořní plavbě, ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony

nařízení vlády č. 333/1993 Sb., o stanovení minimálních mzdových tarifů a mzdového zvýhodnění za práci ve ztíženém a zdraví škodlivém pracovním prostředí a za práci v noci

nařízení vlády č. 290/1995 Sb., kterým se stanoví seznam nemocí z povolání

nařízení vlády č. 303/1995 Sb., o minimální mzdě

nařízení vlády č. 168/2000 Sb., o centrální adrese

nařízení vlády č. 352/2000 Sb., kterým se mění některé vyhlášky ministerstev a jiných správních úřadů

nařízení vlády č. 378/2001 Sb., kterým se stanoví bližší požadavky na bezpečný provoz a používání strojů, technických zařízení, přístrojů a nářadí

nařízení vlády č. 494/2001 Sb., kterým se stanoví způsob evidence, hlášení a zasílání záznamu o úrazu, vzor záznamu o úrazu a okruh orgánů a institucí, kterým se ohlašuje pracovní úraz a zasílá záznam o úrazu

nařízení vlády č. 495/2001 Sb., kterým se stanoví rozsah a bližší podmínky poskytování osobních ochranných pracovních prostředků, mycích, čisticích a dezinfekčních prostředků

nařízení vlády č. 11/2002 Sb., kterým se stanoví vzhled a umístění bezpečnostních značek a zavedení signálů

nařízení vlády č. 27/2002 Sb., kterým se stanoví způsob organizace práce a pracovních postupů, které je zaměstnavatel povinen zajistit při práci související s chovem zvířat

nařízení vlády č. 28/2002 Sb., kterým se stanoví způsob organizace práce a pracovních postupů, které je zaměstnavatel povinen zajistit při práci v lese a na pracovištích obdobného charakteru

nařízení vlády č. 168/2002 Sb., kterým se stanoví způsob organizace práce a pracovních postupů, které je zaměstnavatel povinen zajistit při provozování dopravy dopravními prostředky

nařízení vlády č. 21/2003 Sb., kterým se stanoví technické požadavky na osobní ochranné prostředky

nařízení vlády č. 406/2004 Sb., o bližších požadavcích na zajištění bezpečnosti a ochrany zdraví při práci v prostředí s nebezpečím výbuchu

nařízení vlády č. 101/2005 Sb., o podrobnějších požadavcích na pracoviště a pracovní prostředí

nařízení vlády č. 362/2005 Sb., o bližších požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví při práci na pracovištích s nebezpečím pádu z výšky nebo do hloubky

nařízení vlády č. 564/2006 Sb., o platových poměrech zaměstnanců ve veřejných službách a správě

nařízení vlády č. 567/2006 Sb., o minimální mzdě, o nejnižších úrovních zaručené mzdy, o vymezení ztíženého pracovního prostředí a o výši příplatku ke mzdě za práci ve ztíženém pracovním prostředí

nařízení vlády č. 589/2006 Sb., kterým se stanoví odchylná úprava pracovní doby a doby odpočinku zaměstnanců v dopravě

nařízení vlády č. 590/2006 Sb., kterým se stanoví okruh a rozsah jiných důležitých osobních překážek v práci

nařízení vlády č. 591/2006 Sb., o bližších minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví při práci na staveništích

nařízení vlády č. 182/2007 Sb., o odchylné úpravě pracovní doby a doby odpočinku členů jednotky hasičského záchranného sboru podniku

nařízení vlády č. 361/2007 Sb., kterým se stanoví podmínky ochrany zdraví při práci

nařízení vlády č. 68/2010 Sb., kterým se mění nařízení vlády č. 361/2007 Sb., kterým se stanoví podmínky ochrany zdraví při práci

nařízení vlády č. 201/2010 Sb., o způsobu evidence úrazů, hlášení a zasílání záznamu o úrazu

nařízení vlády č. 114/2011 Sb., kterým se mění nařízení vlády č. 290/1995 Sb., kterým se stanoví seznam nemocí z povolání

nařízení vlády č. 463/2013 Sb., o seznamech návykových látek

nařízení vlády č. 304/2014 Sb., o platových poměrech státních zaměstnanců

nařízení vlády č. 145/2015 Sb., o opatřeních souvisejících s oznamováním podezření ze spáchání protiprávního jednání ve služebním úřadu

vyhláška ministerstva stavebnictví č. 77/1965 Sb., o výcviku, způsobilosti a registraci obsluh stavebních strojů

vyhláška Českého úřadu bezpečnosti práce a Českého báňského úřadu č. 50/1978 Sb., o odborné způsobilosti v elektrotechnice

vyhláška Českého úřadu bezpečnosti práce č. 85/1978 Sb., o kontrolách, revizích a zkouškách plynových zařízení

vyhláška Českého úřadu bezpečnosti práce a Českého báňského úřadu č. 18/1979 Sb., kterou se určují vyhrazená tlaková zařízení a stanoví některé podmínky k zajištění jejich bezpečnosti

vyhláška Českého úřadu bezpečnosti práce a Českého báňského úřadu č. 19/1979 Sb., kterou se určují vyhrazená zdvihací zařízení a stanoví některé podmínky k zajištění jejich bezpečnosti

vyhláška Českého úřadu bezpečnosti práce a Českého báňského úřadu č. 20/1979 Sb., kterou se určují vyhrazená elektrická zařízení a stanoví některé podmínky k zajištění jejich bezpečnosti

vyhláška Českého úřadu bezpečnosti práce a Českého báňského úřadu č. 21/1979 Sb., kterou se určují vyhrazená plynová zařízení a stanoví některé podmínky k zajištění jejich bezpečnosti

vyhláška Českého úřadu bezpečnosti práce č. 48/1982 Sb., kterou se stanoví základní požadavky k zajištění bezpečnosti práce a technických zařízení

vyhláška Českého úřadu bezpečnosti práce a Českého báňského úřadu č. 98/1982 Sb., kterou se mění a doplňuje vyhláška č. 50/1978 Sb., o odborné způsobilosti v elektrotechnice

vyhláška Českého úřadu bezpečnosti práce č. 91/1993 Sb., k zajištění bezpečnosti práce v nízkotlakých kotelnách

vyhláška Ministerstva vnitra č. 231/1996 Sb., kterou se stanoví paušální částka nákladů řízení o přestupcích

vyhláška Ministerstva obrany č. 273/1999 Sb., kterou se vymezují určená technická zařízení používaná s vojenskou výstrojí, vojenskou výzbrojí, vojenskou technikou a ve vojenských objektech a provádění zkoušek určených technických zařízení

vyhláška Ministerstva zdravotnictví č. 288/2003 Sb., kterou se stanoví práce a pracoviště, které jsou zakázány těhotným ženám, kojícím ženám, matkám do konce devátého měsíce po porodu a mladistvým, a podmínky, za nichž mohou mladiství výjimečně tyto práce konat z důvodu přípravy na povolání

vyhláška Ministerstva školství, mládeže a tělovýchovy č. 16/2005 Sb., o organizaci školního roku

vyhláška Ministerstva práce a sociálních věcí č. 266/2005 Sb., kterou se stanoví vzor a provedení průkazu inspektorů Státního úřadu inspekce práce a oblastních inspektorátů práce

vyhláška Státního úřadu pro jadernou bezpečnost č. 309/2005 Sb., o zajišťování technické bezpečnosti vybraných zařízení

vyhláška Ministerstva vnitra č. 520/2005 Sb., o rozsahu hotových výdajů a ušlého výdělku, které správní orgán hradí jiným osobám, a o výši paušální částky nákladů řízení

vyhláška Ministerstva práce a sociálních věcí č. 600/2006 Sb., o stanovení tropických nebo jinak zdravotně obtížných oblastí pro účely dodatkové dovolené

vyhláška Ministerstva práce a sociálních věcí č. 73/2010 Sb., o stanovení vyhrazených elektrických technických zařízení, jejich zařazení do tříd a skupin a o bližších podmínkách jejich bezpečnosti (vyhláška o vyhrazených elektrických technických zařízeních)

vyhláška Ministerstva zdravotnictví č. 104/2012 Sb., o stanovení bližších požadavků na postup při posuzování a uznávání nemocí z povolání a okruh osob, kterým se předává lékařský posudek o nemoci z povolání, podmínky, za nichž nemoc nelze nadále uznat za nemoc z povolání, a náležitosti lékařského posudku (vyhláška o posuzování nemocí z povolání)

vyhláška Ministerstva zdravotnictví č. 180/2015 Sb., o pracích a pracovištích, které jsou zakázány těhotným zaměstnankyním, zaměstnankyním, které kojí, a zaměstnankyním-matkám do konce devátého měsíce po porodu, o pracích a pracovištích, které jsou zakázány mladistvým zaměstnancům, a o podmínkách, za nichž mohou mladiství zaměstnanci výjimečně tyto práce konat z důvodu přípravy na povolání (vyhláška o zakázaných pracích a pracovištích)

sdělení Ministerstva zahraničních věcí č. 55/2010 Sb. m. s., o vypovězení Úmluvy o zaměstnávání žen podzemními pracemi v podzemí a dolech všech druhů

Předmluva

Předkládaná odborná publikace komentuje zákon č. 251/2005 Sb., o inspekci práce, ve znění 17. novely – zákona č. 81/2015 Sb. (dále též „ZiP“). Publikace vznikala více než jeden rok a jejím účelem je poukázat na význam zákona o inspekci práce, který stále není plně doceněn odbornou i laickou veřejností, ač dopustí-li se zaměstnavatel některého ze správních deliktů upravených právě v tomto zákoně, mohou jej postihnout poměrně významné, někdy až drakonické sankce.

Cílem tohoto komentáře je nejen popsat platnou právní úpravu správního dozoru nad dodržováním pracovněprávních povinností ze strany orgánů inspekce práce, ale především věcně, stručně a přitom se znalostí věci reagovat na celou řadu aplikačních otázek, s nimiž se autoři opakovaně setkávají ve své rozdílné praxi. K tomu je nutno předeslat, že zákon o inspekci práce je dynamickým předpisem, který se průběžně mění v důsledku neutuchajícího přílivu různých novel. Jednoznačnou výhodou autorského kolektivu je skutečnost, že má zkušenosti z legislativního prostředí i aplikační praxe. Zatímco JUDr. Stádník a Mgr. Kieler organizačně a metodicky zajišťovali realizaci kontrolní činnosti, resp. také rozhodovali v následně zahájených správních řízení o udělení sankcí za správní delikty obsažených v zákoně o inspekci práce či zákoně o zaměstnanosti, doc. Štefko často hájí zájem kontrolovaných subjektů na dodržení zákonnosti a zjištění materiální pravdy ze strany kontrolních orgánů.

Přes ryze praktické ladění tohoto komentáře je nutno upozornit, že zákony o inspekci práce byly u nás i v zahraničí na samém počátku vývoje pracovního práva jako specifického právního odvětví. Tak tomu bylo v Anglii, Francii, Německu i Rakousku. Pokud se jedná o situaci v českých zemích, pak je příznačné, že tomu je 132 let, kdy byl v Rakousku vydán zákon ze dne 17. 6. 1883, č. 117 ř. z., o živnostenské inspekci, jímž se po mnoha letech marných pokusů materializoval zájem státu na ochraně pracovní síly obyvatelstva.[1] Dokonce lze s odkazem na dobovou literaturu konstatovat, že právě v českých zemích živnostenští inspektoři do značné míry signalizovali zásadní změny v průmyslu. Staré české právo řadilo čeleď do rodiny zaměstnavatele a existence zvláštního dozorčího orgánu předvídána pochopitelně nebyla. Se změnou hospodářských poměrů vyvstala potřeba živnostenských inspektorů, klíčového orgánu, jež se z úřední povinnosti aktivně zasazoval o zachování ochranného zákonodárství, tedy o ochranu života i zdraví pracovníků, resp. posléze též uspokojivé pracovní podmínky. Instituci živnostenských inspektorů následně bez větších změn převzala též ČSR, i když s ohledem na překotný vývoj průmyslu i sociálního zákonodárství se její kompetence měnily a rozšiřovaly. Již v této době je zdokumentována též činnost smírčí a zprostředkovatelská činnost tohoto orgánu.

Je nesporné, že inspekce práce je a zůstane orgánem, který, je-li správně řízen, má velký potenciál coby nástroj sociálně-politický. Právě v dnešní době, kdy je v soudních statistikách vykazováno stále méně pracovních sporů, platí více než kdy jindy, že efektivitu inspekce práce by bylo možno podstatně zvýšit, pokud by došlo ke zvýšení počtu inspektorů, posílení jejich pravomocí a jejich odbřemenění od administrativní práce. Zákonodárce je si toho nesporně vědom, protože postupem času lze vysledovat průběžné posilování kompetencí inspekce práce. Neboť skutečná ochrana zaměstnanců je zajištěna: „… bdí-li nad ním nezávislé, důvěry hodné a věci znalé orgány dozorčí, jinými funkcemi nepřetížené.“[2]

autoři

[1] V Uhersku byl vydán zákon podobný v roce 1893. K tomu zákonný čl. XXVIII z roku 1893.

[2] Gruber, J.: Sociální politika, Praha, Všehrd 1916, str. 101.

251/2005 Sb.

ZÁKON

ze dne 3. května 2005

o inspekci práce

Změna: 230/2006 Sb.

Změna: 264/2006 Sb.

Změna: 213/2007 Sb.

Změna: 362/2007 Sb.

Změna: 382/2008 Sb.

Změna: 294/2008 Sb.

Změna: 281/2009 Sb.

Změna: 73/2011 Sb.

Změna: 341/2011 Sb., 350/2011 Sb., 365/2011 Sb., 367/2011 Sb.

Změna: 64/2014 Sb.

Změna: 247/2014 Sb.

Změna: 136/2014 Sb., 250/2014 Sb.

Změna: 81/2015 Sb.

Parlament se usnesl na tomto zákoně České republiky:

ČÁST PRVNÍ

VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ

§ 1

(Předmět úpravy)

Tento zákon upravuje zřízení a postavení orgánů inspekce práce jako kontrolních orgánů na úseku ochrany pracovních vztahů, pracovních podmínek a služby péče o dítě v dětské skupině, působnost a příslušnost orgánů inspekce práce, práva a povinnosti při kontrole a sankce za porušení stanovených povinností.

K § 1

1. Ust. § 1 upravuje účel zákona o inspekci práce. Ke zřízení inspekce práce došlo s cílem zajistit zvýšený dohled státu nad dodržováním povinností v pracovněprávních vztazích. Instituce inspekce práce má v českých zemích svou tradici. Nutnost specifického kontrolního orgánu vyplývá z mezinárodních úmluv, konkrétně z úmluvy Mezinárodní organizace práce o bezpečnosti a ochraně zdraví pracovníků a pracovním prostředí (1981) č. 155 (vyhláška č. 20/1989 Sb.), Úmluvy č. 81 o inspekci práce v průmyslu a obchodě, 1947 (sdělení 19/2012 Sb. m. s.) a Úmluvy č. 129 o inspekci práce v zemědělství, 1969 (sdělení 20/2012 Sb. m. s.). Správními úřady dohlížejícími na plnění povinností vyplývajících ze zákona o inspekci práce je 8 oblastních inspektorátů práce a jim nadřízený Státní úřad inspekce práce sídlící v Opavě.

2. Jedná se o veřejnoprávní normu, přičemž některá její ustanovení mají vyloženě procesní charakter, neboť se dotýkají úpravy procesu při samotné kontrole. Zákon o inspekci práce měl být kodifikován/soustředěn do jednoho zákona úpravy kontroly dodržování pracovněprávních předpisů s výjimkou pracovněprávních předpisů o zaměstnanosti a pracovněprávních předpisů o ochraně zaměstnanců při platební neschopnosti zaměstnavatelů. Od roku 2005 ovšem legislativní proces pokročil a průběžně přibývají specifické zákony upravující správní delikty pro zaměstnavatele i zaměstnance. Recentním příkladem je zákon č. 373/2011 Sb., o specifických zdravotních službách, ve znění pozdějších předpisů. V kontextu výše uvedeného je vhodné doplnit, že kompetence orgánů inspekce práce, jak zní jejich legislativní zkratka, se postupně rozšiřovaly, když od 1. 7. 2005 došlo k přechodu kompetencí kontroly povinností vyplývajících ze zákoníku práce z úřadu práce a od 1. 1. 2012 přešla na orgány inspekce práce i kompetence ke kontrole zákona o zaměstnanosti (rovněž z Úřadu práce České republiky – až na jedinou výjimku, která mu zůstala a kterou představuje kontrola výše průměrného výdělku pro účely podpory v nezaměstnanosti). Předmětem správního dozoru je poněkud překvapivě a nesystematicky též dodržování právní úpravy služby péče o dítě v dětské skupině. Poskytování služby péče o dítě v dětské skupině je blíže upraveno v zákoně č. 247/2014 Sb. Citovaný zákon provedl přímou novelizací § 1 zák. o inspekci práce v tom směru, když slova „a pracovních podmínek“ nahradil slovy „pracovních podmínek a služby péče o dítě v dětské skupině“. Zákonem č. 81/2015 Sb. bylo inspekci práce uloženo vydávat závazná stanoviska ohledně posouzení souladu podmínek pro práci členů posádky lodě s požadavky části páté zákona o námořní plavbě a zák. práce. Z uvedeného je zřejmé, že v průběhu posledních 10 let došlo k výraznému posílení kontrolních kompetencí orgánů inspekce práce.

3. Z legislativně-technického hlediska obsahuje zákon o inspekci práce též úpravu působnosti a příslušnosti orgánů inspekce práce, práv a povinností při kontrole (jak inspektorů, tak kontrolovaných osob, když obecným předpisem obsahujícím práva a povinnosti kontrolorů a kontrolovaných osob i v oblasti kontroly podle zákona o inspekci práce je od 1. 1. 2014 kontrolní řád), jakož i sankcí za porušení povinností v oblasti zákoníku práce a dalších pracovněprávních předpisů včetně právních předpisů k ochraně a bezpečnosti zdraví při práci, když zákon o inspekci práce zakotvuje ke konkrétním porušením jednotlivé skutkové podstaty správních deliktů.

Související ustanovení:

všechna ustanovení

Související předpisy:

čl. 2 odst. 3, čl. 79 odst. 1 a 2 Ústavy, – Listina, – zák. práce, – ZoZ, – Kř, – spr. řád, – s. ř. s., – obč. zák., – o. s. ř., – ZPSPD, – ZSS

Z literatury:

PROCHÁZKA, V. K otázce kodifikace pracovního práva. Sociální revue 1925. Ministerstvo sociální péče, 1925, ročník VI., s. 253.

PÍCHOVÁ, I. Působnost inspektorátů práce a úřadů práce v oblasti kontroly podle nové právní úpravy. Bezpečnost a hygiena práce. 2005. č. 11, s. 4.

KOTTNAUER, A., KUBÍČKOVÁ, D. Zákon o inspekci práce s komentářem. 1. vyd. Praha: ASPI, 2006, s. 240.

HENDRYCH, D. a kol. Správní právo: obecná část. 6. vyd. Praha: C. H. Beck, 2006.

ŠUBRT, B. Inspekce práce a jiné kontroly u zaměstnavatelů. 1. vyd. Olomouc: Anag, 2009, 271 s.

BAHÝĹOVÁ, L., FILIP, J., MOLEK, P. a kol. Ústava České republiky. Komentář. 1. vydání. Praha: Linde, 2010, 1533 s.

WAGNEROVÁ, E., ŠIMÍČEK, V., LANGÁŠEK, T., POSPÍŠIL, I. a kol. Listina základních práv a svobod. Komentář. 1. vyd. Praha: Wolters Kluwer ČR, 2012.

STÁDNÍK, J., KIELER, P. Orgány inspekce práce a podněty ke kontrole. Práce a mzda. 2013, č. 10, s. 45.

STÁDNÍK, J., KIELER, P. Kontrolní činnost orgánů inspekce práce. Práce a mzda. 2014, č. 7, s. 32.

JEMELKA, L., VETEŠNÍK, P., LIBOSVÁR, O. Zákon o kontrole. Komentář. 1. vyd. Praha: C. H. Beck, 2014, 296 s.

BĚLINA, M., DRÁPAL, L. a kol. Zákoník práce. Komentář. 2. vyd. Praha: C. H. Beck, 2015, 1613 s.

§ 2

(Zřízení úřadu a inspektorátů)

(1) Zřizují se Státní úřad inspekce práce (dále jen „úřad“) a oblastní inspektoráty práce (dále jen „inspektorát“), které jsou správními úřady. Sídlem úřadu je Opava. Označení, sídla a územní obvody inspektorátů jsou uvedeny v příloze k tomuto zákonu.

(2) Úřad je účetní jednotkou. Pro účely hospodaření s majetkem státu, včetně prostředků státního rozpočtu, účetnictví, služebních vztahů státních zaměstnanců a pracovněprávních vztahů mají inspektoráty postavení vnitřních organizačních jednotek úřadu.

(3) Úřad je řízen Ministerstvem práce a sociálních věcí (dále jen „ministerstvo“).

(4) Ministerstvo je ve věcech státní služby nadřízeným služebním úřadem úřadu. Úřad je nadřízeným služebním úřadem inspektorátu.

(5) V čele úřadu je generální inspektor. V čele inspektorátu je vedoucí inspektor. Výběr, jmenování a odvolání generálního inspektora a vedoucího inspektora se řídí zákonem o státní službě.

Přehled výkladu:

I. Zřízení Úřadu a oblastních inspektorátů práce

II. Postavení Úřadu, oblastních inspektorátů, ministerstva práce a sociálních věcí

III. Generální inspektor a vedoucí inspektor

K odst. 1

I. Zřízení Úřadu a oblastních inspektorátů práce

1. Správní úřady lze zřídit a jejich působnost stanovit pouze zákonem, nikoliv též na základě zákona. Zákon o inspekci zřídil k 1. červenci 2005 celkem 8 oblastních inspektorátů práce a nadřízený Státní úřad inspekce práce. Konkrétně se jedná o Oblastní inspektorát práce pro hlavní město Prahu se sídlem v Praze, Oblastní inspektorát práce pro Středočeský kraj se sídlem v Praze, Oblastní inspektorát práce pro Jihočeský kraj a Vysočinu se sídlem v Českých Budějovicích, Oblastní inspektorát práce pro Plzeňský kraj a Karlovarský kraj se sídlem v Plzni, Oblastní inspektorát práce pro Ústecký kraj a Liberecký kraj se sídlem v Ústí nad Labem, Oblastní inspektorát práce pro Královéhradecký kraj a Pardubický kraj se sídlem v Hradci Králové, Oblastní inspektorát práce pro Jihomoravský kraj a Zlínský kraj se sídlem v Brně a Oblastní inspektorát práce pro Moravskoslezský kraj a Olomoucký kraj se sídlem v Ostravě. Označení, sídla a územní obvody inspektorátů jsou uvedeny v příloze k zákonu o inspekci práce. V čele oblastního inspektorátu je vždy vedoucí inspektor, představený ve smyslu zákona o státní službě.

2. Nadřízený (služební) orgán je Státní úřad inspekce práce sídlící v Opavě. V odborné literatuře se v této souvislosti hovoří též o tzv. vertikální koncentraci. Zákon o inspekci práce naplňuje požadavky § 3 ZSS (který vychází z tzv. institucionálního pojetí), dle něhož se za správní úřad považuje správní úřad, jestliže je zřízen zákonem a je zákonem výslovně označen jako správní úřad nebo orgán státní správy. Podle teorie je správní úřad jako instituce organizační jednotkou státu, navenek ohraničenou, vystupující navenek prostřednictvím svých orgánů, která je zřízena zákonem a které zákon svěřuje působnost v oblasti výkonu státní správy. Úřad není ústředním orgánem státní správy. Jedná se o správní úřad monokratický, kterému je svěřena celostátní působnost. Nadřízeným správním orgánem je Ministerstvo práce a sociálních věcí, které je současně ústředním orgánem státní správy. Úřad sám je nadřízeným služebním orgánem vůči oblastním inspektorátům práce.

K odst. 2 až 4

II. Postavení Úřadu, oblastních inspektorátů,

ministerstva práce a sociálních věcí

3. Vztahy mezi Státním úřadem práce a oblastními inspektoráty na straně jedné a Státním úřadem a Ministerstvem práce a sociálních věcí jsou upraveny silně centralisticky (stejně jako doposud u Českého úřadu bezpečnosti práce dle zákona o státním odborném dozoru nad bezpečností práce). Ministerstvo práce a sociálních věcí je dle zákona č. 2/1969 Sb., o zřízení ministerstev a jiných ústředních orgánů státní správy České republiky, v platném znění, ústředním orgánem státní správy pro pracovněprávní vztahy, bezpečnost práce, zaměstnanost a rekvalifikaci, kolektivní vyjednávání, mzdy a jiné odměny za práci, péči o pracovní podmínky žen a mladistvých, právní ochranu mateřství, péči o rodinu a děti, péči o občany, kteří potřebují zvláštní pomoc, a pro další otázky mzdové a sociální politiky. Ministerstvo práce a sociálních věcí je nadřízeným služebním orgánem ve smyslu § 10 ZSS. K působnosti Ministerstva práce a sociálních věcí dále § 38 ZiP.

4. Pro účely hospodaření s majetkem státu, včetně účetnictví, právního jednání se zaměstnanci dislokovanými v oblastních inspektorátech (a to jak úředníky, tak pomocným či technickým personálem) se oblastním inspektorátům přiznalo postavení vnitřních organizačních jednotek Státního úřadu inspekce práce. Ten je účetní jednotkou a rovněž nadřízeným služebním úřadem vůči oblastním inspektorátům dle zákona o státní službě. Úřad je ze zákona řízen přímo Ministerstvem práce a sociálních věcí, které je pro účely řízení ve věcech státní služby nadřízeným služebním úřadem.

5. Úřad je dále organizační složkou státu. Pro účely hospodaření s majetkem státu, včetně prostředků státního rozpočtu, účetnictví, služebních vztahů státních zaměstnanců a pracovněprávních vztahů mají inspektoráty postavení vnitřních organizačních jednotek úřadu. Způsoby a podmínky hospodaření s majetkem České republiky, vystupování v právních vztazích, jakož i postavení, zřizování a zánik organizačních složek státu upravuje zákon č. 219/2000 Sb., o majetku České republiky a jejím vystupování v právních vztazích, v platném znění. Organizační složka není právnickou osobou.

K odst. 5

III. Generální inspektor a vedoucí inspektor

6. V čele úřadu je generální inspektor, který je představeným ve smyslu § 9 ZSS. Dále lze pro něj použít označení vedoucího služebního úřadu, neboť dle ZiP stojí včele Úřadu. V čele inspektorátu je vedoucí inspektor, který je rovněž představeným. Představeným je státní zaměstnanec, který je oprávněn vést podřízené státní zaměstnance, ukládat jim služební úkoly, organizovat, řídit a kontrolovat výkon jejich služby a dávat jim k tomu příkazy. Představený je povinen ze svých přímo podřízených představených určit jednoho, který je jeho zástupcem. Takto určený státní zaměstnanec zastupuje představeného v plném rozsahu jeho činnosti; přitom se považuje za představeného.

7. Výběr, jmenování a odvolání generálního inspektora a vedoucího inspektora se do 31. 12. 2014 řídil obecnou úpravou a jmenování i odvolávání prováděl ministr práce a sociálních věcí. K tomu blíže komentář k § 48 ZiP. Od 1. 1. 2015 se výběr, jmenování a odvolání generálního inspektora a vedoucího inspektora řídí ZSS. Rozhodnutí o jmenování se činí v rámci řízení ve věcech služby, na které se vztahuje správní řád. Rozhodnutí lze učinit až po řádném výběrovém řízení. Rozhodnutí o přijetí do služebního poměru vydá služební orgán na základě žádosti fyzické osoby, která má o přijetí zájem.

8. K odvolání ze služebního místa představeného je příslušný ten služební orgán, který představeného na dané služební místo jmenoval. K odvolání ze služebního místa představeného může dojít jen z taxativně uvedených zákonných důvodů vymezených v § 60 ZSS (dále viz § 48 ZiP).

Související ustanovení:

§ 1 – předmět úpravy, § 2 – zřízení úřadu a inspektorátů, § 3 – působnost a příslušnost, § 4 – činnost úřadu, § 5 – činnost inspektorátu, § 6 – působnost vůči subjektům, § 37 – pokuta a státní rozpočet, § 38 – působnost ministerstva, § 39 – služební průkaz, § 46 – dokončení kontrol, § 47 – přechod práv a povinností, § 48 – jmenování a odvolání generálního inspektora a vedoucího inspektora, § 49 – zrušení ČÚBP a IBP, § 50 – účinnost zákona

Související předpisy:

čl. 2 odst. 3, čl. 79 odst. 1 a 2 Ústavy České republiky, – Listina, – zákon č. 219/2000 Sb., o majetku České republiky a jejím vystupování v právních vztazích, – § 1 a § 9 zákona č. 2/1969 Sb., o zřízení ministerstev a jiných ústředních orgánů státní správy České republiky (tzv. kompetenční zákon), – ZSS, – zák. práce, – obč. zák., – ZoZ

Z literatury:

PROCHÁZKA, V. K otázce kodifikace pracovního práva. Sociální revue 1925. ročník VI., Ministerstvo sociální péče, s. 253.

PÍCHOVÁ, I. Působnost inspektorátů práce a úřadů práce v oblasti kontroly podle nové právní úpravy. Bezpečnost a hygiena práce. 2005, č. 11, s. 4.

KOTTNAUER, A., KUBÍČKOVÁ, D. Zákon o inspekci práce s komentářem. 1. vyd. Praha: Aspi, 2006, s. 240.

HENDRYCH, D. a kol. Správní právo: obecná část. 6. vyd. Praha: C. H. Beck, 2006.

ŠUBRT, B. Inspekce práce a jiné kontroly u zaměstnavatelů. 1. vyd. Olomouc: Anag, 2009, 271 s.

BAHÝĹOVÁ, L., FILIP, J., MOLEK, P. a kol. Ústava České republiky. Komentář. 1. vydání. Praha: Linde, 2010, 1533 s.

WAGNEROVÁ, E., ŠIMÍČEK, V., LANGÁŠEK, T., POSPÍŠIL, I. a kol. Listina základních práv a svobod. Komentář. 1. vyd. Praha: Wolters Kluwer ČR, 2012.

STÁDNÍK, J., KIELER, P. Orgány inspekce práce a podněty ke kontrole. Práce a mzda. 2013, č. 10, s. 45.

STÁDNÍK, J., KIELER, P. Kontrolní činnost orgánů inspekce práce. Práce a mzda. 2014, č. 7, s. 32.

JEMELKA, L., VETEŠNÍK, P., LIBOSVÁR, O. Zákon o kontrole. Komentář. 1. vyd. Praha: C. H. Beck, 2014, 296 s.

BĚLINA, M., DRÁPAL, L. a kol. Zákoník práce. Komentář. 2. vyd. Praha: C. H. Beck, 2015, 1613 s.

KOPECKÝ, M. K institutu pracovišť a jiných územních útvarů správních úřadů. Správní právo. 2013, č. 2.

PICHRT, J. a kol. Zákon o státní službě. Komentář. 1. vydání. Praha: Wolters Kluwer, 2015, 984 s.

Konec ukázky

Table of Contents

Obálka

Slovo o autorech a přehled jimi zpracovaných částí komentáře

Seznam použitých zkratek

Přehled citovaných předpisů

Předmluva

ČÁST PRVNÍ VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ

§ 1 (Předmět úpravy)

§ 2 (Zřízení úřadu a inspektorátů)

ČÁST DRUHÁ PŮSOBNOST A PŘÍSLUŠNOST ÚŘADU A INSPEKTORÁTŮ

ČÁST TŘETÍ PRÁVA A POVINNOSTI PŘI KONTROLE

ČÁST ČTVRTÁ PŘESTUPKY A SPRÁVNÍ DELIKTY PRÁVNICKÝCH OSOB

ČÁST PÁTÁ SPOLEČNÁ, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ