Úsměvné veršíky pro šiky i nešiky

Jozef Čuj

Ukázka z elektronické knihy

Věnování

Věnováno všem dětem bez rozdílu. I těm, které se ještě nenarodily. A také těm, kteří navzdory vyššímu věku nikdy nezapomněli, že jimi byly a možná stále jsou.

Copyright:

Autor: Jozef Čuj

Ilustrace: Jozef Čuj

Vydal: Martin Koláček – E-knihy jedou

2016

ISBN:

978-80-7512-534-7 (ePub)

978-80-7512-535-4 (mobipocket)

978-80-7512-536-1 (pdf)

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2016

Kominík

Kominík je černý rytíř.

Když svoji zbraň do ruk chytí

a vymetá komíny,

tak krásně se zašpiní.

A když kráčí po ulici,

zázračný a černolící,

kdekdo zkouší starý trik -

chytit štěstí za knoflík.

Poplach v bytě

Objevil jsem v bytě zmiji.

Zavolal jsem policii:

„Prosím, prosím, přijďte hned.

Kolik jich je? Možná pět.“

Přišli, všechno přehledali,

chvěly si jim lícní svaly.

Noha tam a noha zpět,

v kufru měly protijed.

Najednou jen mlčky stáli,

strach mě rdousil velice -

za skříní se tulil malý

kus gumový hadice.

Žárlivá žárovka

Žárovka je žárlivá.

Žárlí totiž stále víc

na hvězdy a na měsíc,

nepěkně je nazývá.

Pomlouvá je, pikle kuje,

tajně pátrá, co jsou zač,

kdo je večer zapaluje

a kde mají vypínač.

Ostrostřelec

Jožka, žáček třetí bé,

má svůj prak vždy při sobě.

Cizímu ho, věř mi, nedá,

tvrdí: „Prak je velká věda.“

Střílí z něho každý den

pánubohu do oken.

A když trefí, hned se táže:

„Mám dost peněz pro sklenáře?“

Drzá zebra

Na přechodu pro chodce

stojí drzá zebra.

Kdo má hůl, hned od srdce

počítá jí žebra.

Týden Pepka uličníka

Od pondělí do úterý

rád se chlubí cizím peřím.

Od úterý do středy

tropí jiné nezbedy.

Ve čtvrtek je divně tichý,

v pátek samé cha-cha, chi-chi.

V sobotu má divné řeči,

prý zlá nemoc kvitne v něm.

V neděli ho taťka léčí

bylinkovým řemenem.

Budík

Nenadávej na budík

vždy ráno, když spustí křik.

Zklidni se, vždyť ty jsi byl

ten vůl, co ho nařídil.

Hádka ve školce

Pochválil se Pepík ve školce,

mezí řečí, jenom tak:

„Když budu chtít, na trojkolce

předjedu i náklaďák.“

„Nepředjedeš,“ smál se Zbyšek.

„Nenechám se oklamat!“

No, Pepík jen dodal tiše:

„Předjedu, no musí stát!“

Plavec

Sotva vkročil do bazénu,

hned předvedl zvláštní scénu.

Neměl chybu jeho styl -

pleskal, tleskal, vodu pil.

Plavčík napnul lícní svaly,

mocně foukl do píšťaly,

a řekl jen: „To je sen.

Když máš žízeň, z vody ven!“

Cestovatel

Polobosý, polonahý,

on, pecivál na pohled,

za pár minut, bez námahy

procestoval celý svět.

Novináři z různých krajin

seběhli se, on však jen

mává rukou, všechno tají,

vyhání je z domu ven.

Nedají se, zas a znova

klepou, kladou otázky:

„Opravdu jste procestoval

celý svět? Jak, kdy a s kým?“

Až soused jim zavřel pusu:

„Procestoval. A já s ním.

Jak? Jen prsty po glóbusu.

Kdy? Vždy večer před spaním.“

Konec ukázky

Table of Contents

Titulní strana

Věnování

Tiráž

Kominík

Poplach v bytě

Žárlivá žárovka

Ostrostřelec

Drzá zebra

Týden Pepka uličníka

Budík

Hádka ve školce

Plavec

Cestovatel