SPOLEČNOST S RUČENÍM OMEZENÝM

PRÁVO PRAKTICKY

SPOLEČNOST S RUČENÍM OMEZENÝM

Václav Filip David Fyrbach

Vzor citace: FILIP, V., FYRBACH, D. Společnost s ručením omezeným. Praha: Wolters Kluwer ČR, a. s., 2016, 616 s.

Knihu recenzovali Mgr. Štěpán Holub a JUDr. Jan Lasák, LL.M. (Columbia).

Právní stav publikace je k 1. 1. 2016.

© Václav Filip, David Fyrbach, 2016

ISBN 978-80-7552-231-3 (brož.)

ISBN 978-80-7552-232-0 (e-pub)

www.wolterskluwer.cz

O AUTORECH

JUDr. Václav Filip, Ph.D.

vystudoval magisterské studium na Právnické fakultě Univerzity Karlovy v Praze (2004). Během studia absolvoval jednoroční studijní program německého občanského a ústavního práva na Právnické fakultě Univerzity v Pasově (2002–2003). Jeho diplomová práce na téma Obrana proti nabídkám převzetí byla oceněna Cenou Randovy nadace. Po skončení magisterského studia se věnoval právu obchodních společností v rámci doktorského studijního programu, které zakončil obhajobou disertační práce Vybrané právní problémy správy a řízení akciových společností v ČR (2010).

Svoji právní praxi začal v advokátní kanceláři Procházka Randl Kubr. V letech 2008 až 2015 působil jako právník v telekomunikační společnosti Telefónica Czech Republic a.s. (později O2 Czech Republic a.s.), kde se specializoval na právo akciových společností a právo elektronických komunikací. V rámci skupiny Telefónica působil rovněž u mateřské společnosti v Madridu a v letech 2012 až 2014 pracoval v Mnichově pro společnost Telefónica Germany GmbH & Co. OHG. Nyní působí ve společnosti České Radiokomunikace a.s., kde je odpovědný za právní záležitosti společnosti. V roce 2015 získal ocenění Podnikový právník roku v kategorii Perspektiva.

Publikoval řadu odborných článků v oblasti práva obchodních společností a je spoluautorem komentáře k Zákonu o obchodních korporacích (LASÁK, J., POKORNÁ, J., ČÁP, Z., DOLEŽIL, T. a kol. Zákon o obchodních korporacích: komentář. Praha: Wolters Kluwer, 2014).

Mgr. David Fyrbach, LL.M.

vystudoval Právnickou fakultu Univerzity Karlovy v Praze (2005). Následně vystudoval LL.M. program na univerzitě v německém Pasově, kde se zaměřoval na právo obchodních korporací. Jeho LL.M. práce se věnovala odpovědnosti členů orgánů kótovaných společností za informace poskytované na kapitálovém trhu. Po ukončení studia začal působit jako advokátní koncipient v advokátní kanceláři Cunningham & Matas, která se specializuje na české i německé právo ve všech oblastech a následně v advokátní kanceláři ROWAN LEGAL, kde se později stal advokátem a partnerem a vedoucím specializace sporové agendy. Publikoval řadu odborných článků v oblasti obchodního práva, např. Nová pravidla střetu zájmů v obchodních korporacích, Rekodifikaxe & praxe (9 a 10/2015), The Competence of Investment Arbitration Tribunals to Seek Preliminary Rulings from European Courts, Wolters Kluwer (2012) a mnohé další. V současné době je partnerem ve společnosti Feichtinger Žídek Fyrbach advokáti s.r.o., kde se specializuje na řešení sporů, právo obchodních korporací a finanční právo.

David je zapsaný jako rozhodce u London Court of International Arbitration a u Deutsche Institution für Schiedsgerichtsbarkeit.

SEZNAM POUŽITÝCH ZKRATEK

autorský zákon

zákon č. 121/2000 Sb., o právu autorském, o právech souvisejících s právem autorským a o změně některých zákonů (autorský zákon)

daňový řád

zákon č. 280/2009 Sb., daňový řád

ČÚS č. 008

český účetní standard č. 008 pro podnikatele – Operace s cennými papíry a podíly

ex. řád

zákon č. 120/2001 Sb, o soudních exekutorech a exekuční činnosti (exekuční řád)

ins. zák.

zákon č. 182/2006 Sb., o úpadku a způsobech jeho řešení (insolvenční zákon)

nařízení Rady (EHS) č. 2137/85 o EHZS

nařízení Rady (EHS) č. 2137/85 ze dne 25. července 1985 o evropském hospodářském zájmovém sdružení (EHZS)

nařízení vlády č. 351/2013 Sb.

nařízení vlády č. 351/2013 Sb. kterým se určuje výše úroků z prodlení a nákladů spojených s uplatněním pohledávky, určuje odměna likvidátora, likvidačního správce a člena orgánu právnické osoby jmenovaného soudem a upravují některé otázky Obchodního věstníku a veřejných rejstříků právnických a fyzických osob

obč. zák., občanský zákoník

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

občanský zákoník z roku 1964

zákon č. 40/1964 Sb., občanský zákoník

obch. zák., obchodní zákoník

zákon č. 513/1991 Sb., obchodní zákoník

o. s. ř.

zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád

směrnice 2009/101/ES

směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/101/ES o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 48 druhého pododstavce Smlouvy, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření

směrnice 2012/30/EU

směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/30/EU o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 54 druhého pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie při zakládání akciových společností a při udržování a změně jejich základního kapitálu, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření

směrnice o výkonu akcionářských práv

směrnice o výkonu akcionářských práv

směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/36/ES o výkonu některých práv akcionářů ve společnostech s kótovanými akciemi

spr. řád

zákon č. 500/2004 Sb., správní řád

s. ř. s.

zákon č. 150/2002 Sb., soudní řád správní

vyhl. č. 37/1967 Sb.

vyhláška Ministerstva spravedlnosti č. 37/1967 Sb. K provedení zákona o znalcích a tlumočnících

vyhl. č. 330/2001 Sb.

vyhláška Ministerstva spravedlnosti č. 330/2001 Sb., o odměně a náhradách soudního exekutora, o odměně a náhradě hotových výdajů správce podniku a o podmínkách pojištění odpovědnosti za škody způsobené exekutorem

vyhl. č. 500/2002 Sb.

vyhláška Ministerstva financí č. 500/2002 Sb., kterou se provádějí některá ustanovení zákona č. 563/1991 Sb., o účetnictví, ve znění pozdějších předpisů, pro účetní jednotky, které jsou podnikateli účtujícími v soustavě podvojného účetnictví

z. p. k. t.

zákon č. 256/2004 Sb., o podnikání na kapitálovém trhu

z. ř. s.

zákon č. 292/2013 Sb., o zvláštních řízeních soudních

zák. o advokacii

zákon č. 85/1996 Sb., o advokacii

zák. o auditorech

zákon č. 93/2009 Sb., o auditorech a změně některých zákonů (zákon o auditorech)

zák. o bankách

zákon č. 21/1992 Sb., o bankách

zák. o civilním letectví

zákon č. 49/1997 Sb., o civilním letectví a o změně a doplnění zákona č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský zákon), ve znění pozdějších předpisů

zák. o dani silniční

zákon č. 16/1993 Sb., o dani silniční

zák. o DPH

zákon č. 235/2004 Sb., o dani z přidané hodnoty

zák. o EHZS

zákon č. 360/2004 Sb., o Evropském hospodářském zájmovém sdružení (EHZS) a o změně zákona č. 513/1991 Sb., obchodní zákoník, ve znění pozdějších předpisů, a zákona č. 586/1992 Sb., o daních z příjmů, ve znění pozdějších předpisů, (zákon o evropském hospodářském zájmovém sdružení)

zák. o elektronickém podpisu

zákon č. 227/2000 Sb., o elektronickém podpisu a změně některých zákonů (zákon o elektronickém podpisu)

zák. o konkursu a vyrovnání

zákon č. 328/1991 Sb., o konkursu a vyrovnání

zák. o nemoc. pojištění

zákon č. 187/2006, o nemocenském pojištění

zák. o ochraně utaj. informací

zákon č. 412/2005 Sb., o ochraně utajovaných informací a o bezpečnostní způsobilosti

zák. o organizaci a provádění sociálního zabezpečení

zákon č. 582/1991 Sb., organizaci a provádění sociálního zabezpečení

zák. o provozování rozhlasového a televizního vysílání

zákon č. 231/2001 Sb., o provozování rozhlasového a televizního vysílání a o změně dalších zákonů

zák. o přeměnách

zákon č. 125/2008 Sb., o přeměnách obchodních společností a družstev

zák. o soudních poplatcích

zákon č. 541/1991 Sb., o soudních poplatcích

zák. o účetnictví

zákon č. 563/1991 Sb., o účetnictví

zák. o veř. dražbách

zákon č. 26/2000 Sb., o veřejných dražbách

zák. o veř. zdrav. pojištění

zákon č. 48/1997 Sb., o veřejném zdravotním pojištění a o změně a doplnění některých souvisejících zákonů

zák. o vnitrozemské plavbě

zákon č. 114/1995 Sb., o vnitrozemské plavbě

zák. o výkonu povolání autorizovaných architektů

zákon č. 360/1992 Sb., o výkonu povolání autorizovaných architektů a o výkonu povolání autorizovaných inženýrů a techniků činných ve výstavbě

zák. o zdrav. službách

zákon č. 372/2011 Sb., o zdravotních službách a podmínkách jejich poskytování (zákon o zdravotních službách)

zák. o znalcích a tlumočnících

zákon č. 36/1967 Sb., o znalcích a tlumočnících

zák. práce

zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce

zák. směn. a šekový

zákon č. 191/1950 Sb., směnečný a šekový

zákonné opatření Senátu č. 340/2013

zákonné opatření Senátu č. 340/2013, o dani z nabytí nemovitých věcí

živ. zák., živnostenský zákon

zákon č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský zákon)

zák. č. 293/2013 Sb.

zákon č. 293/2013 Sb., kterým se mění zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů, a některé další zákony

zák. č. 221/2015 Sb.

zákon č. 221/2015 Sb., kterým se mění zákon č. 563/1991 Sb., o účetnictví, ve znění pozdějších předpisů, a některé další zákony

PŘEDMLUVA AUTORŮ

V souvislosti s významnými změnami v oblasti obchodního práva přinášíme na trh zatím postrádaného praktického průvodce určeného právním praktikům – zejména advokátům, podnikovým právníkům, společníkům a jednatelům společností s ručením omezeným.

V knize čerpáme z letité zkušenosti problematiky z naší praxe velkých i menších obchodních korporací z pohledu advokáta i korporátního právníka. Publikace však vychází i z hluboké znalosti teorie, které jsme si osvojili ze studia práva obchodních společností v ČR a v Německu. V knize místy také probleskují názory autora, které korespondují s jeho závěry uvedenými v komentáři Wolters Kluwer k zákonu o obchodních korporacích.

S příchodem zákona o obchodních korporacích byl vnesen do českého právního řádu nový pohled na úpravu obchodních společností. Zákon o obchodních korporacích přináší značnou volnost pro společníky při utváření pravidel pro řízení a správě korporací a poskytuje větší prostor sjednávat vlastní podmínky pro podnikání. Volnost a svoboda přináší na druhou stranu značnou nejistotu. Zákon o obchodních korporacích totiž nestanoví pravidla pro konkrétní postup při řešení každodenních problémů. To není jeho účelem. V zákoně lze nalézt spíše podpůrná (dispozitivní) pravidla, která lze často nahradit pravidly vlastními sjednanými ve společenské smlouvě. Ve společenské smlouvě však nelze sjednat cokoli. Jsou zde i pravidla nepřekročitelná (kogentní), kterými se musí řídit všechny obchodní korporace. To ale nemusí být ze zákona vždy patrné.

Přirozeně tu jsou rizika mladého zákona zatím téměř neprověřeného obchodní a soudní praxí. V naší knize proto věnujeme značnou pozornost bezpečnému použití zákona v praxi s ohledem na inovace právních nástrojů, zatím chybějící zkušenosti odborné i laické veřejnosti a snažíme se upozorňovat na možná rizika a různé právní výklady. V obchodně i legislativně úzce propojeném evropském společenství lze s úspěchem hledat podporu efektivního řešení nově vzniklých právních témat týkajících se společností s ručením omezeným v zaběhlé právní i obchodní praxi sousedních států. Ostatně právě z ní zákonodárci při vytváření normy v mnohém vycházeli. Především precizně zpracovaná a léty prověřená německá praxe a judikatura nám poskytla potřebný vhled, díky kterému lze do značné míry předjímat hrozící skrytá rizika a odhadovat směr a uvažování soudní praxe u nás. Zahraniční řešení ovšem nelze kopírovat, lze se jimi pouze inspirovat.

Motivem pro napsání této publikace byla také naše osobní potřeba po praktickém rádci. Snad každý praktikující právník totiž schraňuje určité vzory a postupy, které vytvořil během své praxe a které dále rozvíjí, obohacuje a používá. Chtěli jsme proto vytvořit takového osobního rádce, který dá návod jak postupovat v souladu se zákonem při provádění všech potřebných korporátních akcí, jakými jsou založení společnosti, změna společníků, zánik účasti společníků, správa společnosti jednatelem, výplata zisku, financování a změna základního kapitálu společnosti a případně i zrušení a likvidace společnosti. Z tohoto důvodu je kniha strukturována do kapitol, které by měly odrážet praktické potřeby společnosti. Záměrně se nedržíme tradičních členění, která se používají v právnických učebnicích a teoretických monografiích. Pro zvýšení komfortu praktického využití kniha obsahuje řadu vzorových textací a tabulky se shrnutím doporučeného postupu. Zde upozorňujeme, že vložené vzory a postupy lze použít jen jako inspiraci a je nutné je vždy upravit pro konkrétní podmínky dané situace.

Závěrem bychom chtěli poděkovat nakladatelství Wolters Kluwer za trpělivost a jejich pomoc při vytváření této knihy. Za praktické rady a vytrvalou podporu děkujeme Michale Filipové. Za pomoc při korekturách děkujeme také Šárce Janíčkové a Veronice Zhejbalové.

Praha, březen 2016

Václav Filip a David Fyrbach

ČÁST PRVNÍ

ZALOŽENÍ A VZNIK SPOLEČNOSTI S RUČENÍM OMEZENÝM

I. ZALOŽENÍ A VZNIK SPOLEČNOSTI S RUČENÍM OMEZENÝM OBECNĚ

Společnost s ručením omezeným se zakládá uzavřením společenské smlouvy, případně sepsáním zakladatelské listiny (zakladatelským právním jednáním), nicméně vzniká až okamžikem zápisu do veřejného rejstříku – obchodního rejstříku. Až v tento okamžik vznikne jakožto právnická osoba a získá právní osobnost a může nabývat práva a povinnosti.[1] Proces založení a vzniku společnosti s ručením omezeným lze rozdělit do těchto základních fází:

a) sepis a uzavření zakladatelského právního jednání

b) získání podnikatelského oprávnění (je-li společnost zakládána za účelem podnikání)

c) splnění vkladové povinnosti

d) zápis společnosti do veřejného rejstříku

e) splnění veřejnoprávních ohlašovacích povinností

Společnost musí podat návrh na zápis do obchodního rejstříku do šesti měsíců ode dne svého založení. Neučiní-li tak, nastávají dle § 9 z. o. k. shodné účinky jako v případě odstoupení od smlouvy. Uvedenou lhůtu šesti měsíců lze však v zakladatelském právním jednání upravit jinak. Lze ji prodloužit i zkrátit. Základními předpoklady pro možnost podání návrhu na zápis do obchodního rejstříku jsou:

a) získání podnikatelského oprávnění, je-li společnost založena za účelem podnikání, a

b) splacení vkladů v rozsahu stanoveném zakladatelským právním jednáním, minimálně však 30 % peněžitého vkladu a celého emisního ážia a vnesení všech nepeněžitých vkladů.

V situacích, kdy se může jevit problematickým získat podnikatelské oprávnění v dotčené lhůtě, lze doporučit:

a) prodloužit lhůtu v zakladatelském právním jednání k podání návrhu na zápis společnosti do obchodního rejstříku nebo

b) založit společnost i za jiným účelem než je podnikání, tj. např. za účelem pronájmu nemovitostí bez navazujících služeb. Konkrétní předmět podnikání může být ve společenské smlouvě již uveden, nicméně se nebude navrhovat jeho zápis do obchodního rejstříku.

Jakmile společnost získá potřebné oprávnění, nechá jej zapsat do obchodního rejstříku, aniž by byla nucena měnit společenskou smlouvu.

II. ZAKLADATELSKÉ PRÁVNÍ JEDNÁNÍ SPOLEČNOSTI S RUČENÍM OMEZENÝM

Zakladatelské právní jednání je základním dokumentem společnosti, který upravuje základní vztahy ve společnosti, vzájemné vztahy jejích orgánů, práva a povinnosti společníků vůči společnosti a mezi společníky navzájem. Jeho účinky jsou obdobné věcněprávním, jelikož působí vůči každému, nestanoví-li výslovně zákon, že se jich vůči třetím osobám nelze dovolávat (např. § 47 z. o. k.).

Společnost s ručením omezeným může založit jeden či více společníků jak fyzických, tak právnických osob. Oproti dosavadní úpravě v obchodním zákoníku odpadla omezení, dle kterých společnost s ručením omezeným nesmí mít více než 50 společníků, nesmí být jediným společníkem jiné společnosti s ručením omezeným, pokud je sama společností s jediným společníkem (zákaz řetězení již nově neplatí), a omezení, dle kterých nesmí být jedna fyzická osoba jediným společníkem více než tří společností s ručením omezeným.

1. Forma zakladatelského právního jednání

Obchodní korporace jsou ustanovovány zakladatelským právním jednáním, kterým je společenská smlouva, a pokud je společnost zakládána jediným společníkem, zakladatelská listina. Zakladatelské právní jednání musí mít formu veřejné listiny (§ 8 z. o. k.). Za veřejnou listinu se považuje notářský zápis dle § 776 odst. 2 z. o. k. V úvahu dle nás připadá i zahraniční veřejná listina za předpokladu, že je opatřena předepsaným ověřením (§ 12 z. m. p. s.).

Diskutovanou otázkou je forma plné moci, která opravňuje k přijetí zakladatelské listiny společnosti s ručením omezeným. Z § 441 odst. 2 obč. zák. totiž plyne požadavek zvláštní formy na plnou moc, jestliže zmocňuje k právnímu jednání, pro které je zvláštní forma předepsána. V praxi se na základě toho rozšířila obava, že plná moc zmocňující k přijetí zakladatelské listiny musí být udělena ve formě veřejné listiny (např. notářská komora plnou moc v této formě striktně vyžadovala). Naopak podle stanoviska Expertní skupiny Komise pro aplikaci nové civilní legislativy č. 12 (KANCL) pro zastupování na valné hromadě a při zastupování při rozhodování jediného společníka v působnosti valné hromady není zapotřebí plné moci ve formě notářského zápisu.[2] Proti požadavku plné moci ve formě veřejné listiny (notářského zápisu) se postavil i Nejvyšší soud. Ten ve svém rozhodnutí argumentuje, že se ohledně formy přednostně použije požadavek podle § 6 odst. 1 z. o. k., což je ustanovení zvláštní oproti § 441 odst. 2 obč. zák. (argument lex specialis derogat legi generali). Postačí tudíž, aby plná moc k přijetí zakladatelské listiny o založení společnosti s ručením omezeným byla udělena v písemné formě s úředně ověřeným podpisem zmocnitele (zakladatele).[3] Plná moc nesplňující požadavek této formy není platně udělena. Právní jednání učiněná na základě takto udělené plné moci jsou neplatná, přičemž soud k této neplatnosti přihlíží i bez návrhu (§ 6 odst. 1 in fine z. o. k.).

Dále je otázkou, zda forma plné moci ve formě notářského zápisu se vyžaduje i pro plnou moc udělenou zahraniční osobou, tzn. udělování plných mocí zahraničními společníky. V takovém případě se použije pravidlo podle § 44 odst. 4 z. m. p. s. Pro zachování formy plné moci zahraniční osobou postačuje, vyhovuje-li forma (mimo jiné) některému z právních řádů platných v místě, kde má zmocnitel své sídlo nebo obvyklý pobyt, anebo také právnímu řádu platnému v místě, v němž byla plná moc vystavena (§ 44 odst. 4 z. m. p. s.). Stanoví-li proto některý z těchto právních řádů mírnější požadavky na formu, v níž má být plná moc udělena, pak v těchto případech postačí udělení plné moci v této mírnější formě.[4] Pro vyloučení pochybností lze doporučit, aby taková plná moc byla alespoň v písemné formě.

Chce-li se zahraniční osoba vyhnout případným komplikacím při založení české obchodní korporace, jako alternativní řešení se nabízí založit společnost českým zakladatelem, který následně společnost budoucím společníkům prodá. Pro prodej podílů se již nevyžaduje forma notářského zápisu a postačuje, jsou-li podpisy na smlouvě o převodu podílu ověřeny. Je však nezbytné si vhodným způsobem upravit převoditelnost podílů.

Do budoucna lze očekávat, že dojde k úpravě tohoto stavu a požadavek veřejné listiny pro plnou moc bude odstraněn. Vládní návrh novely občanského zákoníku (doplnění do § 441 odst. 2 z. o. k.) požadavek veřejné listiny odstraňuje.[5] Bude postačovat plná moc s ověřeným podpisem zmocnitele.

2. Obsahové náležitosti zakladatelského právního jednání

Minimální náležitosti zakladatelského právního jednání jsou stanoveny v § 146 z. o. k. a dále § 123 obč. zák., přičemž zákon nově rozlišuje mezi náležitostmi, které musí zakladatelské právní jednání obsahovat trvale (§ 146 odst. 1 z. o. k.) a náležitostmi, které musí obsahovat při vzniku společnosti (§ 146 odst. 2 z. o. k.). Náležitosti jsou stanoveny jako minimální.

Společenská smlouva může obsahovat a zpravidla obsahuje další ustanovení, jejichž účelem může být odchýlení se od zákonné úpravy v případech, kdy to zákon o obchodních korporacích či občanský zákoník umožňují, zpřesnění zákonné úpravy či úprava práv a povinností nad rámec zákona, a to buď zákonem předvídaným způsobem či zákonem nepředvídaným způsobem.

Společníci jsou oprávněni se ve společenské smlouvě odchýlit pouze od těch ustanovení zákona, která to výslovně umožňují, a od těch ustanovení, která lze považovat za dispozitivní. Zákon o obchodních korporacích nestanoví, která ustanovení se považují za kogentní a která za dispozitivní. Je nutno tedy vycházet z úpravy obsažené v § 1 odst. 2 obč. zák. Dle tohoto ustanovení jsou kogentními ty normy, které výslovně zakazují se od nich odchýlit. Ve zbytku je toto ustanovení nejasné a právní teorie dochází k závěru, že kogentními normami jsou dále takové normy, z jejichž smyslu a účelu plyne, že se od nich nelze odchýlit.[6] Někteří autoři uvádějí, že § 1 odst. 2 věta za středníkem obč. zák. má být vykládán tak, že za kogentní je nutno považovat takové normy, jež chrání dobré mravy, veřejný pořádek a postavení osob natolik, že nedávají prostor k jakékoliv odchylce. Tento výčet však nelze považovat za vyčerpávající. Z pohledu zákona o obchodních korporacích lze uvést, že kogentními normami budou zejména:

a) ustanovení zákona o obchodních korporacích, která upravují vztahy vůči třetím osobám. Typicky se nebude možné odchýlit od ustanovení § 47 z. o. k., které neumožňuje omezit jednatelské oprávnění s účinky vůči třetím osobám;

b) ustanovení zákona o obchodních korporacích, která upravují základní organizační strukturu společnosti;

c) ustanovení upravující nutné většiny – taková ustanovení jsou relativně kogentními, jelikož nelze sjednat většinu nižší než zákonnou, ale lze sjednat vyšší většinu;

d) ustanovení, která upravují podstatu společnosti;

e) ustanovení poskytující ochranu menšinovým společníkům.

Minimálními náležitostmi zakladatelského právního jednání, které musí být trvale obsaženy v tomto jednání, jsou:

a) Obchodní firma společnosti

b) Sídlo společnosti

c) Předmět podnikání či činnosti společnosti

d) Určení společníků (jméno, bydliště/sídlo)

e) Určení druhů podílů a práv a povinností s nimi spojených (dovoluje-li to společenská smlouva)

f) Výše vkladu nebo vkladů připadajících na podíl společníka

g) Výše základního kapitálu

h) Počet jednatelů

i) Způsob jednání jednatelů za společnost

Minimálními náležitostmi zakladatelského právního jednání, které musí být obsaženy v tomto jednání při vzniku společnosti, jsou:

j) Vkladová povinnost zakladatelů a lhůta pro její splnění

k) Určení jednatele, příp. dalších orgánů společnosti zakladateli (první členové orgánů)

l) Určení správce vkladu

m) Popis, ocenění a částka, která se započítává na emisní kurs pro nepeněžitý vklad a určení osoby znalce, který provede jeho ocenění

Tyto údaje mohou být po vzniku společnosti a splacení vkladů ze společenské smlouvy pro její větší přehlednost vypuštěny. Vypuštění údajů nutných jen pro založení potom není změnou společenské smlouvy, nebude proto nutné podstupovat proces její změny. Jednatelé pouze založí aktuální znění zakladatelského právního jednání do sbírky listin veřejného rejstříku.

Ad a) Obchodní firma společnosti

Obchodní firma je jméno, pod kterým je společnost s ručením omezeným zapsána do obchodního rejstříku. Společnost nesmí mít více obchodních firem. Firma nesmí být zaměnitelná s firmou jiného podnikatele a nesmí působit klamavě. Pokud působí více subjektů v rámci podnikatelského seskupení (koncernu), může jejich firma obsahovat shodné prvky, avšak veřejnost musí zůstat schopna odlišit jednotlivé společnosti. Klamavost a zaměnitelnost obchodní firmy je důvodem odmítnutí zápisu společnosti do obchodního rejstříku.[7]

Obchodní firma společnosti s ručením omezeným musí obsahovat firemní dodatek označující tuto formu společnosti. Dle § 132 z. o. k. je firemním dodatkem označení „společnost s ručením omezeným“, „spol. s r. o.“ nebo „s.r.o.“

Ad b) Sídlo společnosti

Povinnost uvádět v zakladatelském právním jednání sídlo nevyplývá ze zákona o obchodních korporacích, nýbrž z § 123 obč. zák.

Sídlo lze určit pouhým názvem obce, ve které je sídlo společnosti, nemusí být uváděna plná adresa, což lze doporučit zejména z důvodu možné následné změny sídla v rámci jedné obce, v návaznosti na kterou by jinak byla nutná změna společenské smlouvy. Jinak je tomu při uvádění sídla v obchodním rejstříku, kdy je nutné uvádět adresu úplnou. Při návrhu zápisu do obchodního rejstříku je pak nutné doložit právní důvod užívání prostor, uvedených jako sídlo.[8] Doporučujeme z důvodu určitosti identifikovat ve společenské smlouvě obec, která se svým názvem shoduje s jinou obcí v ČR, též pomocí PSČ.

Ad c) Předmět podnikání či činnosti společnosti

Společnost s ručením omezeným může být s ohledem na § 2 z. o. k. založena za (i) podnikatelským účelem, (ii) za účelem správy vlastního majetku či (iii) jiným účelem. K výkonu podnikatelské činnosti musí společnost s ručením omezeným disponovat odpovídajícím podnikatelským oprávněním. Má-li společnost vykonávat živnost volnou, uvádí se v zakladatelském právním jednání jako předmět podnikání „Výroba, obchod a služby neuvedené v přílohách 1 až 3 živnostenského zákona“. Konkrétní obory živnosti volné se však musejí specifikovat v ohlášení živnostenskému úřadu a jsou uvedeny též ve výpisu z živnostenského rejstříku.

Ustanovení § 145 obč. zák. stanoví zakázané účely založení společnosti. Jsou jimi například rozněcování nenávisti a nesnášenlivosti, podpora násilí, řízení orgánu veřejné moci nebo výkonu veřejné správy bez zákonného zmocnění apod.

Ad d) Určení společníků (jméno, bydliště/sídlo)

Společníci se ve společenské smlouvě identifikují jménem a bydlištěm či názvem (obchodní firmou v případě osob zapsaných do veřejného rejstříku) a sídlem v případě společníka právnické osoby.

Ad e) Určení druhů podílů a práv a povinností s nimi spojených (dovoluje-li to společenská smlouva)

Ve společenské smlouvě je možné připustit vznik různých druhů podílů, když současně určí jejich obsah (§ 135 z. o. k.). Na rozdíl od akciové společnosti lze s podílem spojit nejen zvláštní práva, nýbrž i zvláštní povinnosti. S podílem je například možné spojit právo na parkování, ale i povinnost pravidelně přispívat na činnost společnosti či vykonávat osobně činnost pro společnost.

Možnost odchylné úpravy obsahuje pro některá práva společníka samotný zákon. Jedná se zejména o možnost odchylné úpravy podílu na zisku, hlasovacích práv, likvidačním zůstatku či vypořádacího podílu. Je otázkou, zda lze tato práva zcela vyloučit. Domníváme se, že nikoliv, jelikož jejich odstraněním by bylo zasaženo do podstaty podílu jakožto účasti společníka na společnosti.

Naopak některá práva nelze smluvně upravit a omezit. Jde zejména o ta práva, o kterých to vyplývá ze samotného zákona respektive jejich charakteru a účelu. Určitě se bude jednat např. o právo na informace, o právo domáhat se neplatnosti usnesení valné hromady, právo podat společnickou žalobu, podávat návrhy a protinávrhy, svolávat valnou hromadu v případech, kdy to umožňuje zákon.

Podíl, ke kterému se nevážou žádná zvláštní práva a povinnosti, je podílem základním. Velikost podílu je závislá na výši vkladu.

Výše podílu se určuje podle poměru vkladu připadajícího na tento podíl k výši základního kapitálu společnosti (§ 133 z. o. k.). Společníci však mohou v zakladatelském právním jednání určit jiný princip určování výše podílu, např. mohou stanovit podíly v pevné výši pro jednotlivé společníky zcela nezávisle na výši jejich vkladu. Výše podílu je určující též pro určení výše podílu na zisku, vypořádacího podílu a likvidačního zůstatku. I výši těchto podílů lze v zakladatelském právním jednání určit jinak. Výše podílu naopak není určující pro podíl na hlasovacích právech společnosti, jelikož hlasovací práva se určují dle výše vkladu jako 1 hlas na 1 Kč vkladu, neurčí-li společenská smlouva jinak (§ 169 odst. 2 z. o. k.).

Ad f) Výše vkladu nebo vkladů připadajících na podíl společníka

Vkladem je peněžní vyjádření hodnoty předmětu vkladu do základního kapitálu společnosti (§ 15 z. o. k.). Povinnost vložit předmět vkladu je vkladovou povinností. Předmět vkladu může být peněžitý či nepeněžitý. Nepeněžitým vkladem nemůže být práce nebo služby. Emisním kurzem se rozumí vklad + vkladové ážio. Vkladové ážio představuje peněžní částku, která představuje vklad do vlastního kapitálu společnosti mimo základní kapitál. Vkladové ážio tudíž nemá vliv na výši podílu společníka ve společnosti. Vkladové ážio je tedy vhodným prostředkem jak zajistit, aby nový společník vstupující do již existující společnosti, jejíž hodnota převyšuje hodnotu základního kapitálu, zaplatil cenu adekvátní hodnotě podílu, který vstupem do společnosti získá.

Vkládá-li společník do společnosti nepeněžitý vklad, musí být ve společenské smlouvě uveden jeho popis, jeho ocenění, částka, kterou se započítává na emisní kurs, a určení osoby znalce, který provede ocenění [§ 146 odst. 2 písm. d) z. o. k.].

Minimálním vkladem společníka je vklad ve výši 1 Kč. Společenská smlouva může určit, že minimální vklad je vyšší (§ 142 z. o. k.).

Společenská smlouva musí též určit, jaký vklad či vklady připadají na jednotlivý podíl společníka. Pokud má společník více podílů (dle § 135 odst. 2 z. o. k. může společenská smlouva umožnit, aby společník vlastnil více podílů), je zapotřebí určit, na který podíl připadá jaký vklad.

Ad g) Výše základního kapitálu

Zákon na rozdíl od úpravy v obchodním zákoníku nestanoví minimální výši základního kapitálu. Tu lze odvodit z minimální výše vkladu a počtu společníků. Minimálním základním kapitálem společnosti se tedy určí dle vzorce minimální vklad x počet společníků.

Výše základního kapitálu se ve společenské smlouvě určí součtem všech vkladů (nikoliv vkladových ážií) všech společníků společnosti.

Ad h) Počet jednatelů

Společenská smlouva musí též určit počet jednatelů. Je sporné, zda může určit počet jednatelů neurčitým způsobem jako „jeden nebo více jednatelů“. Podle předešlé úpravy to možné nebylo. Ve svém rozhodnutí sp. zn. 7 Cmo 530/2008 došel Vrchní soud v Praze k názoru, že takovéto určení by bylo neurčité a absolutně neplatné. Domníváme se, že závěry tohoto rozhodnutí lze z velké části aplikovat i na současný právní stav. Ve společenské smlouvě považujeme za nezbytné určit konkrétní počet jednatelů či jednoznačně určitelný počet jednatelů.

Se závěry uvedeného rozhodnutí nicméně nesouhlasíme. Neurčitý počet jednatelů ve společenské smlouvě nemůže mít dle nás vliv na práva třetích osob a ani na práva společníků a společnosti. Zákon stanoví povinnost ve společenské smlouvě uvést „počet jednatelů“. A stejný požadavek klade i zákon o veřejných rejstřících právnických a fyzických osob, který ve svém § 25 odst. 1 písm. g) vyžaduje zápis „počtu členů statutárního orgánu“.

Setkali jsme se však i s názorem, že počet jednatelů v zakladatelském právním jednání lze určit rozmezím „jeden až pět jednatelů“. Taková úprava nenutí společnosti při každé změně počtu jednatelů měnit zakladatelské jednání. Má-li být v rejstříku vždy zapsán konkrétní počet jednatelů, zapíše se v takovém případě aktuální počet, který společnost v daném době má. Pokud bude mít společnost ve svém zakladatelském právním jednání určen počet jednatelů tímto způsobem, je třeba zohlednit tuto skutečnost též ve stanovení způsobu jednání jednatelů tak, aby nemohla nastat situace, kdy by nebyli jednatelé oprávněni jednat za společnost. Je vhodné myslet na alternativu jednoho jednatele. Například takto: „Za společnost jednají vždy alespoň dva jednatelé společně. Má-li společnost jediného jednatele, je oprávněn zastupovat společnost samostatně“.

Ad i) Způsob jednání jednatelů za společnost

Způsob jednání jednatelů určuje, jakým způsobem jednatelé (je-li jich více) zastupují společnost. V zásadě můžou jednat každý samostatně, společně nebo v případě určitých jednání samostatně a v případě ostatních společně. Stanovení způsobu jednání za společnost bývá využíváno pro zajištění kontroly nad jednáními společnosti a pro zajištění nemožnosti zneužití jednatelského oprávnění.

Vhodná úprava v praxi

Nejčastěji používané způsoby jednání za společnost

– Za společnost je oprávněn jednat každý jednatel samostatně.

– Za společnost jednají vždy alespoň dva jednatelé společně. Má-li společnost jediného jednatele, je oprávněn zastupovat společnost samostatně.

– Za společnost jednají vždy alespoň dva jednatelé společně.

– Každý jednatel je oprávněn zastupovat společnost při všech právních jednáních, ze kterých nevznikne společnosti dluh vyšší než 100 000 Kč. V ostatních věcech zastupují společnost vždy alespoň dva jednatelé společně.

– Za společnost je oprávněn jednat jednatel XY nebo dva jednatelé společně.

– Za společnost jedná samostatně vždy ten jednatel, který je generálním ředitelem společnosti.

Neurčí-li společenská smlouva způsob jednání, platí, že každý jednatel zastupuje společnost samostatně (§ 44, § 163 a § 164 obč. zák.).

Při stanovení způsobu jednání je třeba uvážit na jedné straně riziko zneužití jednatelského oprávnění a na druhé straně zachování operativnosti jednání společnosti.

Ad j) Vkladová povinnost zakladatelů a lhůta pro její splnění

Tyto údaje musí zakladatelské právní jednání obsahovat pouze při založení společnosti. Jedná se o určení povinnosti zakladatele splatit peněžitý vklad či vnést nepeněžitý vklad a stanovení lhůty pro splnění této povinnosti. Pro určení splatnosti platí, že peněžitý vklad se splácí na zvláštní účet u banky nebo spořitelního a úvěrového družstva ve lhůtě určené v zakladatelském právním jednání, maximálně však do 5 let. Minimálně musí být před podáním návrhu na zápis do veřejného rejstříku splaceno celé vkladové ážio a 30 % peněžitého vkladu (§ 148 z. o. k.). Nepeněžitý vklad je společník povinen vnést do společnosti před jejím vznikem.

Ad k) Určení jednatele, příp. dalších orgánů společnosti zakladateli (první členové orgánů)

Tento údaj lze opět po vzniku společnosti vypustit. Uvedou se první jednatelé společnosti a případně první členové dozorčí rady. Domníváme se, že první členové fakultativně zřizovaných orgánů společnosti, pokud je společnost zřizuje, se uvádět nemusí.

Ad l) Určení správce vkladu

Správcem vkladů je osoba, která spravuje splacené nebo vnesené předměty vkladu přede dnem vzniku společnosti. Správcem může být kdokoliv včetně osoby zakladatele. Správce vkladu též zřizuje účet u banky pro splácení peněžitých vkladů, splácejí-li se již před vznikem společnosti.

Ad m) Popis, ocenění a částka, která se započítává na emisní kurs pro nepeněžitý vklad a určení osoby znalce, který provede jeho ocenění

Společenská smlouva konečně musí obsahovat údaje o nepeněžitém vkladu včetně jeho popisu, ocenění a částce, která se započítává na emisní kurz (peněžité vyjádření předmětu vkladu a případné vkladové ážio). Společenská smlouva obsahuje též určení osoby znalce, který ocenění provedl.

Z textu § 146 odst. 2 písm. d) z. o. k. není příliš zřejmé, zda musí výši znaleckého ocenění nepeněžitého vkladu obsahovat společenská smlouva již při svém uzavření, či zda může být dodatečně doplněna. Uvedené ustanovení totiž určuje, že smlouva musí určit osobu znalce, který „provede“ ocenění a nikoliv provedl ocenění. Nicméně z § 144 z. o. k. lze dle nás dovodit, že znalecký posudek musí být proveden již před uzavřením zakladatelského právního jednání. Upozorňujeme, že § 144 z. o. k. lze vykládat i opačně. Opačný výklad by navíc potřebám praxe vyhovoval více.

Dále není zcela zřejmé, zda společenská smlouva musí v souvislosti s údaji o nepeněžitém vkladu stanovit i konkrétní výši emisního kurzu podílu, tj. za jakou částkou má být podíl vydán. Máme za to, že to obsahovat nemusí. Zákon tuto povinnost na rozdíl od akciové společnosti [viz § 250 odst. 3 písm. a) z. o. k.] nestanoví. Na druhou stranu nic nebrání, aby si společníci konkrétní emisní kurz v zakladatelském právním jednání stanovili. Zakladatelské právní jednání však musí vždy stanovit, v jaké výši se ocenění nepeněžitého vkladu započítává na emisní kurz.

Rozdíl mezi oběma postupy bude spočívat v tom, že v případě, že bude emisní kurz stanoven konkrétní částkou a nepeněžitý vklad nedosáhne ke dni nabytí vlastnického práva ke vkladu společností (zpravidla k okamžiku jejího vzniku) výše emisního kurzu, nesplnil vkladatel svou vkladovou povinnost a je v prodlení a je podle § 28 z. o. k. povinen doplatit chybějící částku v penězích.

Naopak v případě, že výše emisního kurzu není stanovena konkrétní částkou (byť je stanovena částka ocenění, která se na emisní kurz započítává), povinnost vkladateli doplatit emisní kurz dle nás nevznikne a pouze se (účetně) upraví výše vkladového ážia. To platí samozřejmě pouze za předpokladu, že zjištěná cena nepeněžitého vkladu bude nadále minimálně ve výši vkladu dotčeného společníka. Popsanému výkladu odpovídá i ustanovení § 144 z. o. k., dle kterého platí, že do výše vkladu společníka tvoří částka ocenění nepeněžitého vkladu vklad společníka a ve zbytku tvoří vkladové ážio.

Společenská smlouva může dle § 144 z. o. k. též stanovit, že částka, o kterou ocenění převyšuje výši vkladu, se vkládá do rezervního fondu, nebo že se vyplatí vkladateli v penězích. Obsahuje-li toto ustanovení, není částka ocenění vkladu, která se započítává na rezervní fond či se vyplácí společníku, součástí emisního kurzu.

Konečně jsme toho názoru, že se zakladatelé mohou v zakladatelském právním jednání dohodnout, že z částky ocenění nepeněžitého vkladu se započítává na emisní kurz či vkladovou povinnost pouze část a zbylá část se nebude vůbec započítávat. Fakticky taková dohoda představuje smluvní ocenění nepeněžitého vkladu zakladateli. Dokud však částka takového smluvního ocenění je nižší než částka zjištěná znalcem, je dle nás takový postup v pořádku. Tím samozřejmě nejsou dotčeny případné daňové povinnosti či jiná korporátní pravidla zachování kapitálu či střetu zájmů, je-li vkladatelem jiná korporace.

Právní úprava v praxi

Zakladatelské právní jednání s minimálními údaji

ZAKLADATELSKÁ LISTINA SPOLEČNOSTI S RUČENÍM OMEZENÝM

1. FIRMA SPOLEČNOSTI

1.1 Firma společnosti zní Avokádo s.r.o./spol. s r.o.

2. SÍDLO SPOLEČNOSTI

2.1 Sídlem společnosti je Praha.

3. PŘEDMĚT PODNIKÁNÍ A ČINNOSTI SPOLEČNOSTI

3.1 Předmětem podnikání společnosti je:

3.1.1 výroba, obchod a služby neuvedené v přílohách 1 až 3 živnostenského zákona.

3.2 Předmětem činnosti společnosti je:

3.2.1 Správa vlastního majetku

4. SPOLEČNÍCI SPOLEČNOSTI, JEJICH PODÍLY, VKLADY A VKLADOVÁ POVINNOST SPOLEČNÍKA

4.1 Společníkem společnosti je:

4.1.1 společnost Banán a.s., se sídlem Dlouhá 45, 635 02 Sokolov, která vlastní základní podíl o velikosti 100%, na který připadá vklad základního kapitálu ve výši 200 000 Kč (slovy: dvě stě tisíc korun českých).

4.2 Společník společnosti je povinen celý svůj vklad ve výši 200 000,– Kč splatit ještě před zápisem společnosti do obchodního rejstříku převodem na účet zřízený k tomuto účelem správcem vkladu dle § 23 z. o. k., a to ve lhůtě 30 pracovních dnů ode dne založení společnosti.

5. SPRÁVCE VKLADU

5.1 Správcem vkladu je Josef Chudý, nar. dne 9. května 1943, bytem Dolní 43, 740 00 Příkovice.

6. ZÁKLADNÍ KAPITÁL SPOLEČNOSTI A MINIMÁLNÍ VKLAD SPOLEČNÍKA

6.1 Základní kapitál společnosti je tvořen souhrnem všech vkladů všech společníků do společnosti a činí 200 000 Kč (slovy: dvě stě tisíc korun českých).

6.2 Minimální vklad společníka je 1 Kč (slovy: jedna koruna česká).

7. PODÍLY, JEJICH DRUHY A JEJICH PŘEVODITELNOST

7.1 Společnost má pouze základní podíly, se kterými nejsou spojena žádná zvláštní práva.

7.2 Podíly jsou převoditelné na jiného společníka bez souhlasu valné hromady.

7.3 Podíly jsou převoditelné na třetí osoby se souhlasem valné hromady.

7.4 Má-li společnost jediného společníka, souhlas valné hromady s převodem podílu se nevyžaduje.

8. ORGÁNY SPOLEČNOSTI

8.1 Orgány společnosti jsou:

8.1.1 valná hromada (v případě, že společnost má více společníků) a

8.1.2 jeden jednatel.

9. VALNÁ HROMADA A ROZHODOVÁNÍ PER ROLLAM

9.1 Valná hromada je nejvyšším orgánem společnosti, který rozhoduje prostou většinou hlasů všech přítomných společníků, nevyžaduje-li zákon nebo tato listina vyšší počet hlasů.

9.2 Při hlasování na valné hromadě má každý ze společníků jeden hlas na každou 1 Kč svého vkladu.

9.3 Valná hromada je usnášeníschopná, jsou-li přítomni společníci, kteří mají nadpoloviční většinu všech hlasů společníků společnosti. K hlasům společníků, kteří nemají právo vykonávat hlasovací právo, se nepřihlíží.

9.4 Společníci mohou vykonávat své právo podílet se na řízení společnosti též mimo valnou hromadu per rollam.

10. STATUTÁRNÍ ORGÁN SPOLEČNOSTI

10.1 Statutárním orgánem společnosti je jeden jednatel.

10.2 Společnost má jednoho jednatele, který zastupuje společnost samostatně. Podepisování za společnost se děje tak, že jednatelé k vytištěné nebo nadepsané firmě společnosti připojí svůj podpis.

10.3 Prvním jednatelem je určen:

10.3.1 Tomáš Vašek, nar. dne 5. července 1989, bytem Mošnovská 14/25, 120 00 Zličín.

11. ZISK SPOLEČNOSTI

11.1 Společníci se podílejí na zisku určeném valnou hromadou k rozdělení mezi společníky v poměru svých podílů.

11.2 Podíl na zisku lze se souhlasem valné hromady rozdělit i jednateli.

11.3 Podíl na zisku se stanoví na základě řádné nebo mimořádné účetní závěrky schválené valnou hromadou.

11.4 Podíl na zisku je splatný do tří měsíců ode dne, kdy bylo přijato rozhodnutí valné hromady společnosti o jeho rozdělení, nerozhodne-li valná hromada jinak, a to pouze bezhotovostním převodem na účet společníka uvedený v seznamu společníků nebo sdělený společníkem společnosti později.

11.5 Částka k rozdělení mezi společníky nesmí překročit výši hospodářského výsledku posledního skončeného účetního období zvýšenou o nerozdělený zisk z předchozích období a sníženou o ztráty z předchozích období a o příděly do fondů v souladu se zákonem o obchodních korporacích a touto zakladatelskou listinou.

11.6 Společnost je oprávněna vyplácet společníkům zálohy na výplatu podílu na zisku v poměru dle výše jejich podílů. Rozhodne-li společnost o výplatě zálohy na podíl na zisku, má každý společník právo na její výplatu. Společník je nicméně oprávněn se tohoto práva, poté co bude rozhodnuto o výplatě zálohy na podíl na zisku, vzdát. Pro výplatu zálohy podílu na zisku platí ustanovení čl. 11.4 přiměřeně.

11.7 Společnost nesmí vyplatit zisk nebo prostředky z jiných vlastních zdrojů, ani na ně vyplácet zálohy, pokud by si tím přivodila úpadek podle jiného právního předpisu.

12. ZRUŠENÍ SPOLEČNOSTI

12.1 Společnost se ruší z důvodů uvedených v občanském zákoníku a zákoně o obchodních korporacích. Valná hromada může rozhodnout o dobrovolném zrušení společnosti s likvidací či bez likvidace, jmenování, odvolání a odměňování likvidátora.

13. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

13.1 Pokud není v této listině uvedeno jinak, řídí se společnost i vztahy společníků obecnými ustanoveními občanského zákoníku a zákona o obchodních korporacích.

13.2 Veškeré změny zakladatelské listiny nabývají účinnosti jejich přijetím, ledaže ze zákona plyne, že nabývají účinnosti až zápisem do obchodního rejstříku nebo z rozhodnutí valné hromady o jejich změně plyne, že nabývají účinnosti později.

Fakultativní ustanovení zakladatelského právního jednání

Fakultativně může zakladatelské právní jednání upravit zejména:

› možnost změny zakladatelského právního jednání rozhodnutím valné hromady (§ 147 z. o. k.)

Na rozdíl od úpravy obsažené v obchodním zákoníku smí nově valná hromada rozhodovat o změně společenské smlouvy pouze tehdy, pokud je jí tato pravomoc udělena zakladatelským právním jednáním. V opačném případě je možné zakladatelské právní jednání měnit pouze dohodou všech společníků.

› možnost zrušení společnosti s likvidací rozhodnutím valné hromady (§ 190 z. o. k.)

Pokud zakladatelské právní jednání nenadá touto pravomocí valnou hromadu, bude možné společnost zrušit pouze dohodou všech společníků. Ačkoliv by se mohlo zdát, že by o zrušení společnosti mohli rozhodnout jednatelé, pokud nebude spadat do působnosti valné hromady, není tomu tak. Společnost jako právní subjekt vzniká smlouvou a k její změně a zrušení se vyžaduje souhlas všech společníků, ledaže společenská smlouva nadá takovou pravomocí valnou hromadu. Navíc způsoby zrušení společnosti jsou upraveny taxativně.

› možnost jmenovat a odvolat likvidátora rozhodnutím valné hromady (§ 190 z. o. k.)

Pokud nebude zakladatelské oprávnění obsahovat tuto pravomoc valné hromady, jmenuje likvidátora dle nás jednatel. Na rozdíl od zrušení společnosti není jmenování a odvolání likvidátora změnou společenské smlouvy.

› lhůtu pro podání návrhu na zápis společnosti do veřejného rejstříku (§ 9 z. o. k.)

Na základě § 9 z. o. k. není-li návrh na zápis společnosti do obchodního rejstříku podán do šesti měsíců ode dne jejího založení, nastávají stejné účinky jako při odstoupení, ledaže je v zakladatelském právním jednání stanovena lhůta delší.

› lhůtu a způsob splnění vkladové povinnosti (§ 17, § 27, § 150 z. o. k.)

Zákon předpokládá, že nepeněžité vklady zcela a peněžité vklady alespoň v rozsahu minimálně 30 % musí být splaceny před vznikem společnosti. Konkrétní lhůta není stanovena. Peněžité vklady následně musí být doplaceny do 5 let ode dne vzniku společnosti. Zakladatelské právní jednání nicméně může stanovit přísnější úpravu ohledně povinného rozsahu peněžitých vkladů a stanovit konkrétní lhůty pro splacení.

› odlišnou výši úroku z prodlení s plněním vkladové povinnosti (§ 151 z. o. k.)

Při prodlení je vkladatel povinen platit úrok z prodlení ve výši dvojnásobku zákonné sazby úroku z prodlení. Zakladatelské právní jednání může výši této sazby změnit.

› minimální výši vkladu (§ 142 z. o. k.)

Podle zákona je minimální výše vkladu 1 Kč. Zakladatelské právní jednání může nicméně stanovit vyšší výši minimálního vkladu.

› počet hlasů vázajících se k vkladu společníka a maximální počet hlasů na jednoho společníka

Zákon předpokládá, že každý společník má 1 hlas na 1 Kč svého vkladu (§ 169 odst. 2 z. o. k.). Zakladatelské právní jednání nicméně může určit počet hlasů jiným způsobem, a to jak ve vztahu k jednotlivým druhům vkladů, tak ve vztahu k jednotlivým společníkům.

› výše podílů a způsob určení výše podílu (§ 133 z. o. k.)

Výše podílu je standardně určena poměrem vkladu vztahujícího se k podílu k základnímu kapitálu. V zakladatelském jednání je možné určit podíl jinak nezávisle na výši vkladu.

› práva a povinnosti spojené s podílem (§ 135, § 136 z. o. k.)

S podílem lze spojit i jiná práva a povinnosti než stanoví zákon. Připustíme-li nejširší možný výklad akceptovaný částí teorie, může se jednat např. o povinnost pracovat pro společnost, poskytovat společnosti pravidelné příplatky či naopak o zvláštní právo např. na parkovací místo.

› připuštění vlastnění více podílů jedním společníkem (§ 135 odst. 2 z. o. k.)

Společenská smlouva může připustit, aby jeden společník vlastnil ve společnosti více podílů, a to i různého druhu. V úvahu připadá (i) pevně určit, že každý další podíl nabytý společníkem nabývá společník jako nový podíl, nebo (ii) určit, že společník je oprávněn rozhodnout o tom, zda nabývaný podíl přiroste k jeho dosavadnímu podílu nebo se stane nově nabývaným podílem a (iii) konečně stanovit, že toto právo rozhodnout přísluší např. valné hromadě rozhodující o zvýšení základního kapitálu.

› nahrazení podílů kmenovým listem (§ 137 z. o. k.)

Podíl, jehož převoditelnost není omezená, lze nahradit cenným papírem na řad, tj. kmenovým listem.

› dělení obchodního podílu – možnost vlastnit více podílů a možnost dělit podíl i nikoliv v souvislosti s jeho převodem či přechodem (§ 43, § 135, § 229 z. o. k.)

Podíl je dělitelný při jeho převodu či přechodu. V zakladatelském právním jednání lze dohodnout, že podíl lze dělit i bez jeho převodu či přechodu.

› převoditelnost podílu (§ 207 z. o. k.)

Podíl je převoditelný se souhlasem valné hromady na třetí osoby. Na ostatní společníky je převoditelný bez dalšího. V zakladatelském právním jednání lze dohodnout jiná pravidla převoditelnosti nebo naopak všechna omezení vyloučit či převod zakázat.

› předkupní právo k podílu

Předkupní právo je často užívaný institut tehdy, je-li podíl volně převoditelný. Společníci sice mají právo podíl převést na třetí osobu, nicméně mají předkupní právo k podílu. Doporučujeme podmínky předkupního práva podrobně upravit.

› drag along a tag along right

Jedná se o instituty, které doplňují předkupní právo. Drag along right umožňuje, aby společník, který prodává podíl třetí osobě či i jinému společníku mohl požadovat, aby současně prodali za přiměřených podmínek i ostatní společníci své podíly. Je to praktický institut v situacích, kdy existuje investor, který má zájem o koupi společnosti, avšak pouze jako celku. Tag along right naopak představuje právo na připojení se k prodeji, tj. v situaci, kdy jeden společník prodává svůj podíl požadovat, aby tento společník zajistil, že investor koupí i podíly společníků, kteří o odkup požádají. Pokud to prodávající společník nezajistí, není oprávněn prodat svůj podíl. Tento institut je praktický zejména pro minoritní společníky, kteří nemají vliv na řízení společnosti, a po prodeji podílu majoritním společníkem by se mohl jejich podíl stát fakticky bezcenný, zvláště pak pokud by společnost nevyplácela zisky.

› výši podílu na zisku (§ 161 z. o. k.)

Výše podílu na zisku odpovídá výši podílu. V zakladatelském právním jednání lze výši podílu na zisku upravit odchylně.

› umožnění výplaty podílu na zisku v nepeněžité formě (§ 161 z. o. k.)

Podíl na zisku se vyplácí v penězích. V zakladatelském právním jednání lze však umožnit výplatu zisku i nepeněžitou formou.

› způsob výplaty zisku (§ 161 z. o. k.)

Zisk se vyplácí na nebezpečí společnosti na adrese společníka či bezhotovostním převodem na jeho účet. Nicméně lze určit i jiný způsob výplaty v zakladatelském právním jednání.

› osoby oprávněné k přijetí podílu na zisku (§ 34 z. o. k.)

Zisk se vyplácí společníkům. V zakladatelském právním jednání však lze připustit též výplatu členům orgánů (tantiéma) a dokonce též třetím osobám.

› splatnost podílu na zisku (§ 34 z. o. k.)

Podíl na zisku je splatný ve třech měsících ode dne, kdy společnost přijala rozhodnutí o jeho výplatě. Splatnost lze zakladatelským právním jednáním stanovit jinak.

› dědění podílu a přechod na právní nástupce (§ 42 z. o. k.)

Podíl se dědí a přechází na právní nástupce. Zakladatelským právním jednáním lze přechod zakázat či omezit.[9]

› vypořádací podíl a způsob určení jeho výše (§ 36, § 213 a násl. z. o. k.)

Vypořádací podíl v případě zániku účasti společníka ve společnosti se určí jako podíl na vlastním kapitálu společnosti ke dni zániku účasti společníka ve společnosti. V případech, kdy se reálná hodnota majetku podstatně liší od jeho ocenění v účetnictví, vychází se z reálné hodnoty majetku snížené o dluhy. V zakladatelském právním jednání lze určit jiný vhodný způsob určení vypořádacího podílu. To bude zejména vhodné pro situace společností, které se věnují poskytování služeb a jejich hodnota fakticky není v účetní závěrce či v hodnotě aktiv těchto společností odražena. V takovém případě připadá v úvahu využití ocenění nějakou jinou metodou jako je např. metoda diskontovaných peněžních toků.

› podíl na likvidačním zůstatku a způsob určení jeho výše (§ 37, § 38 z. o. k.)

Likvidační zůstatek se rozděluje mezi společníky tak, že nejprve se jim vrátí vklady a zbytek se rozdělí podle výše jejich podílů. Nepostačuje-li likvidační zůstatek na vrácení vkladů, rozdělí se podle poměru výše splacených vkladů. Zakladatelské právní jednání nicméně může stanovit jiné pravidlo.

› právo společníků na informace v rozsahu vyšším než je zákonné minimum (§ 155 z. o. k.)

Na základě § 155 z. o. k. má společník právo na informace na valné hromadě i mimo ni zahrnující právo na informace o společnosti, právo nahlížet do dokladů společnosti, právo kontrolovat údaje uvedené v předložených dokladech a další práva na informace určená společenskou smlouvou. Rozsah práva na informace je možné ve společenské smlouvě rozšířit. Zúžení tohoto práva pod zákonný rámec není přípustné.

› příplatkovou povinnost společníků (§ 162 z. o. k.)

Společenská smlouva může umožnit, aby valná hromada uložila společníkům povinnost poskytnout peněžité příplatky. Společenská smlouva v tomto ohledu může upravit maximální výši příplatků ve svém souhrnu (lze vázat např. na výši základního kapitálu či ji určit absolutní částkou), dále s jakými podíly je příplatková povinnost spojena (může být spojena se všemi, se základními či jen vymezenými druhy) a poměr, jakým se společníci podílejí na plnění příplatkové povinnosti (pokud neurčí nic, podílejí se poměrně dle výše svých podílů).

› vyloučení možnosti vystoupení ze společnosti v případě nesouhlasu s uložením příplatku (§ 164 z. o. k.)

Rozhodne-li společnost usnesením valné hromady o uložení povinnosti k poskytnutí peněžitého příplatku společníkům, je společník, který hlasoval proti uložení této povinnosti, oprávněn ze společnosti vystoupit. Toto právo lze společenskou smlouvou vyloučit.

› zákaz konkurence společníků (§ 199 z. o. k.)

Zakladatelské právní jednání může určit, že na společníky se vztahuje zákaz konkurence ve shodném rozsahu jako na jednatele. Bez tohoto omezení společníci zákaz konkurence nemají (nejsou-li jednateli), nicméně mají povinnost jednat čestně a dodržovat vnitřní řád společnosti dle § 212 obč. zák.

› pravidla týkající se konání valné hromady – zejména:

■ rozšíření působnosti valné hromady

Působnost valné hromady lze rozšířit nad zákonný rozsah dle § 190 odst. 2 písm. o) z. o. k. Valná hromada nicméně nemůže zasahovat do obchodního vedení náležícího jednatelům, ledaže zákon stanoví jinak (např. v případě žádosti jednatele o udělení pokynu za podmínek dle § 51 z. o. k.). V některých případech zákon výslovně předvídá, že určitá otázka může být svěřena do působnosti valné hromady. Jedná se např. o svěření práva měnit zakladatelské právní jednání do působnosti valné hromady.

■ vyšší frekvence svolávání valné hromady (§ 181 z. o. k.)

Valná hromada musí být svolána alespoň jednou za účetní období (a to do šesti měsíců od jeho konce). Společenská smlouva však může stanovit vyšší frekvenci.

■ způsob svolávání valné hromady a lhůty (§ 184 z. o. k.)

Valná hromada se svolává doručením písemné pozvánky společníkovi na jeho adresu uvedenou v seznamu společníků alespoň 15 dnů předem. Zakladatelské právní jednání nicméně může určit, že valnou hromadu lze svolat např. i emailem. Upravit lze i uvedenou 15 denní lhůtu.

■ zvýšení či snížení kvora (usnášeníschopnosti; § 169 z. o. k.)

Valná hromada je usnášeníschopná, jsou-li přítomni společníci, kteří mají alespoň polovinu všech hlasů. Uvedené zákonné kvorum lze zvýšit i snížit.

■ zvýšení většin požadovaných pro přijetí rozhodnutí

Valná hromada rozhoduje dle § 170 z. o. k. prostou většinou. Pro některá rozhodnutí se vyžaduje vyšší většina (např. 2/3 hlasů všech společníků pro rozhodnutí uvedená v § 171 z. o. k. či dokonce 100 % hlasů pro rozhodnutí dle § 171 odst. 2 z. o. k.). V zakladatelském právním jednání lze určit i většiny vyšší než jsou zákonné minimální většiny, nikoliv však nižší.

■ kumulativní hlasování (§ 178 z. o. k.)

Jedná se o zvláštní způsob hlasování při volbě jednatelů, kteří tvoří kolektivní orgán. Tento způsob volby umožňuje, aby minoritní společníci měli možnost mít mezi jednateli svého zástupce.

■ umožnění hlasování na valné hromadě prostřednictvím technických prostředků (§ 164 z. o. k.)

Tato možnost umožňuje, aby se valná hromada konala bez fyzické přítomnosti společníků. Společenská smlouva musí umožnit hlasování pomocí technických prostředků, musí upravit podmínky takového hlasování, a to tak, aby bylo možno ověřit totožnost osoby vykonávající hlasovací právo a určit podíly, se kterými je vykonávané hlasovací právo spojeno. Současně musí být podmínky výkonu hlasovacího práva technickými prostředky vždy uvedeny v pozvánce na valnou hromadu.

■ vyloučení možnosti rozhodování valné hromady per rollam (§ 175 z. o. k.)

Per rollam rozhodování je distanční způsob rozhodování společníků mimo valnou hromadu na základě návrhu rozhodnutí zaslaného všem společníkům osobou oprávněnou ke svolání valné hromady. Tento způsob je podle výchozí právní úpravy obecně přípustný. Společenská smlouva může tuto možnost vyloučit.

■ vyloučení možnosti dodatečného výkonu hlasovacího práva (§ 174 z. o. k.)

Společník, který se neúčastnil valné hromady, může do sedmi dnů ode dne jejího konání dodatečně písemně vykonat své hlasovací právo. Toto právo lze společenskou smlouvou vyloučit.

› určení jednatelů jakožto kolektivního orgánu (§ 44 z. o. k.)

Každý z jednatelů je samostatným statutárním orgánem, společenská smlouva však může určit, že jednatelé tvoří kolektivní orgán. Tvoří-li jednatelé kolektivní orgán, volí svého předsedu. V případě kolektivního orgánu lze ve společenské smlouvě umožnit volbu náhradníků (jednatelů, kteří nastoupí dle stanoveného pořadí na uvolněné místo) nebo kooptaci, tj. oprávnění jednatelů jmenovat náhradní členy do příštího zasedání valné hromady.

› omezení jednatelského oprávnění souhlasem jiného orgánu společnosti (§ 47, § 48, § 49 z. o. k.)

Ve společenské smlouvě lze podmínit jednání jednatelů v určitých případech souhlasem jiného orgánu společnosti, např. valné hromady či dozorčí rady. Takové omezení nicméně nemá účinky navenek.

› stanovení opatrovníka pro případ jeho potřeby dle § 488 obč. zák.

Ve společenské smlouvě lze předem určit, kdo má být jmenován opatrovníkem v případě, nebude-li společnost schopná jednat a bude potřeba jeho jmenování, aby byly spravovány její záležitosti.

› způsob rozhodování o obchodním vedení (§ 195 z. o. k.)

Rozhodnutí o otázkách spadajících do obchodního vedení společnosti přijímají jednatelé většinou svých hlasů. Společenská smlouva může stanovit jiný způsob rozhodování.

› způsob oznámení ukončení funkce člena orgánu (§ 59 z. o. k.)

Odstupující člen orgánu oznamuje své odstoupení orgánu, který jej zvolil. V případě valné hromady bude odstoupení adresováno do sídla společnosti. Má-li však společnost jediného společníka, adresuje se odstoupení jedinému společníkovi. Společenská smlouva se od uvedených pravidel může odchýlit.

› právní nástupnictví jednatele právnické osoby (§ 198 z. o. k.)

Je-li jednatelem právnická osoba, stává se jednatelem její právní nástupce, dojde-li k jejímu zániku. Společenská smlouva to může vyloučit.

› rozšíření zákazu konkurence jednatelů (§ 199 z. o. k.)

Zákaz konkurence jednatelů lze společenskou smlouvou rozšířit nad zákonem stanovený minimální rozsah. Zejména si lze představit rozšíření zákazu konkurence do budoucnosti po ukončení výkonu funkce. V takovém případě je však dle našeho názoru nezbytné dodržet omezení vyplývající z § 2975 obč. zák.

› zřízení dozorčí rady (§ 201 z. o. k.)

Společnost s ručením omezeným může společenskou smlouvou zřídit dozorčí radu.

› určení podmínek pro poskytnutí finanční asistence (§ 200 z. o. k.)

Finanční asistence je obecně přípustná za podmínek stanovených § 200 z. o. k. Společenská smlouva může stanovit další podmínky pro její poskytnutí. Jsme názoru, že ji lze společenskou smlouvou též zcela zakázat.

› úpravu nakládání s uvolněným podílem (§ 214 z. o. k.)

V případě, kdy není převoditelnost podílu omezena, se s uvolněným podílem nakládá tak, že společnost podíl prodá a pokud se jí jej nepodaří prodat ve lhůtě tří měsíců, určí se jeho výše postupem dle § 36 odst. 2 z. o. k., tj. z výše vlastního kapitálu společnosti. Povinnost pokusit se podíl prodat lze společenskou smlouvou vyloučit. V takovém případě se vypořádací podíl určí rovnou postupem dle § 36 odst. 2 z. o. k. K úpravě uvolněného podílu blíže viz část druhá, kapitola IV Zánik členství společníka.

› úprava řešení sporů společníků – rozhodčí doložka

Ve společenské smlouvě si lze dohodnout rozhodčí doložku k řešení sporů mezi společníky navzájem, nikoliv však pro řešení sporů mezi společníky a společností, jelikož společnost není stranou zakladatelského právního jednání. Současně je vždy nutné posoudit, jaké spory jsou arbitrovatelné. Rozhodčí smlouvu (doložku) lze uzavřít pouze ve vztahu ke sporům majetkového charakteru, o kterých lze uzavřít soudní smír. Soudní smír nelze uzavřít v případě statusových věcí, v případě řízení, ve kterých může soud zahájit řízení i bez návrhu, a konečně v řízeních, ve kterých má být vydáno rozhodnutí mající konstitutivní charakter (tj. se jím zakládají či mění práva a nikoliv pouze deklarují).

S ohledem na uvedené se podle našeho názoru nemůže rozhodčí doložka obsažená ve společenské smlouvě vztahovat na řízení o vyloučení společníka dle § 204 z. o. k. a zrušení účasti společníka soudem dle § 205 z. o. k.

› vyloučení možnosti vystoupení ze společnosti z důvodu změny doby trvání společnosti či z důvodu změny převažující povahy podnikání společnosti (§ 202 z. o. k.)

Ustanovení § 202 z. o. k. dává společníkovi právo ze společnosti vystoupit, dojde-li k podstatné změně převažující povahu podnikání společnosti nebo k prodloužení doby trvání společnosti. Toto právo lze společenskou smlouvou vyloučit.

› důvody a podmínky pro zrušení účasti společníka ve společnosti (§ 241 z. o. k.)

Podle § 241 odst. 2 z. o. k. si lze v zakladatelském právním jednání dohodnout důvody a podmínky, za kterých lze požádat soud o zrušení společnosti. Tato úprava je nová a v obchodním zákoníku obsažena nebyla.

› alternativní způsoby ukončení účasti společníka ve společnosti (texas shoot out)

Společenská smlouva může též obsahovat ustanovení, které fakticky umožňuje jiného společníka vytěsnit. Takové ustanovení bývá nazýváno texas shoot out, čínská doložka či ruská ruleta. Všem těmto úpravám je společný tento princip:

■ každý společník má právo nabídnout jinému společníku, aby koupil podíl nabízejícího společníka (tzv. put opce) za konkrétní cenu či naopak mu navrhnout, aby svůj podíl navrhujícímu společníku prodal (tzv. call opce);

■ put opce v sobě vždy současně zahrnuje call opci za cenu poměrně odpovídající ceně nabízeného podílu a vice versa;

■ společník, jemuž je put opce směřována, je povinen ji buď akceptovat a podíl koupit a neučiní-li tak platí, že svůj podíl nabízejícímu prodává, tedy že akceptuje call opci obsaženou v nabídce za cenu poměrně odpovídající ceně nabízeného podílu.

Alternativní konstrukcí je princip, kdy společník, kterému je adresována nabídka na koupi podílu nabízejícího, a který nabídku neakceptuje či ji neakceptuje včas, je povinen svůj podíl nabízejícímu prodat za cenu poměrně odpovídající nabídce nabízejícího.

V rámci tohoto procesu je tedy vždy jeden ze společníků povinen prodat svůj podíl, přičemž vždy musí dobře zvažovat cenu svého podílu, protože pokud ji stanoví příliš vysokou, pravděpodobně koupí podíl druhého společníka příliš draho a naopak, pokud příliš nízkou, naopak prodá svůj podíl příliš levně.

Je sporné, zda je takové ujednání platné. Z pohledu českého práva může být taková klauzule zejména v rozporu s principem dobrých mravů, může nedovoleným způsobem rozšiřovat způsob ukončení účasti společníka ve společnosti. Domníváme se, že je nutné její platnost posuzovat rozdílně podle toho, zda je obsažena ve společenské smlouvě nebo ve zvláštní dohodě některých či všech společníků (tzv. side letter). Důvodem je, že pokud je obsažena ve společenské smlouvě jako generální pravidlo ukončení účasti společníka, bude zavazovat všechny společníky společnosti a to stávající i budoucí a fakticky by mohlo být argumentováno tím, že se jedná o nedovolené rozšíření způsobu ukončení účasti společníka ve společnosti. Tento názor však nesdílíme, neboť důvodem ukončení je stále převod podílu, byť povinný. Na druhou stranu lze argumentovat, že jde o zvláštní formu vyloučení společníka ze společnosti a s vyloučením musí souhlasit soud dle § 204 z. o. k. Pokud jde o smluvní ujednání dvou společníků v side letter, považujeme je za přípustné.

Odkazujeme též na rozsudek Vrchního zemského soudu Norimberk (Oberlandesgericht Nürnberg) ze dne 20. 12. 2013, sp. zn. 12 U 49/13, ze kterého apriori neplyne jeho neplatnost. K obdobným závěrům došly i francouzské a rakouské soudy. Dle nich zásadním vždy bude posouzení, zda dané ustanovení neznamená, že společník může zneužít své finanční síly a druhého společníka takovým způsobem fakticky kdykoliv vyloučit.

V případě, že budou společníci zvažovat zakomponování tohoto ujednání do společenské smlouvy, měli by mít na paměti, aby smlouva umožňovala převod podílu mezi společníky bez dalšího či aby byl orgán, jehož souhlasem může být převod podmíněn, povinen v těchto případech souhlas poskytnout.

› důvody pro zrušení společnosti soudem (§ 241 z. o. k.)

Společníci si mohou ve společenské smlouvě ujednat, z jakých důvodů jsou oprávněni požadovat zrušení společnosti soudem.

› vyloučení či omezení přednostního práva společníků (§ 220 z. o. k.)

Každý ze společníků má v případě zvyšování základního kapitálu peněžitými vklady přednostní právo účasti na tomto zvýšení, a to v poměru výše svých podílů ve společnosti. Společenská smlouva může přednostní právo zcela vyloučit, omezit či určit jiný poměr přednostního práva účasti společníků na převzetí vkladů.

› lhůta pro uplatnění přednostního práva (§ 222 z. o. k.)

Lhůta pro využití přednostního práva společníka je jeden měsíc ode dne, kdy se společník o zvýšení základního kapitálu dozví. Tuto lhůtu lze zakladatelským právním jednáním změnit. Máme za to, že ji lze zkrátit i prodloužit. Pozor ale na dvouměsíční omezení pro podávání návrhu na zápis zvýšení základního kapitálu do obchodního rejstříku dle § 218 odst. 1 písm. a) z. o. k.

› tvorbu rezervního a jiných fondů (§ 161 odst. 4 z. o. k.)

Ačkoliv zákon o obchodních korporacích na rozdíl od obchodního zákoníku povinnou tvorbu rezervního fondu nepožaduje (pomineme-li některé zvláštní případy), může některým společnostem vyhovovat, aby k jeho tvorbě docházelo. Společenská smlouva tudíž může stanovit, že společnost je povinna ze zisku vytvářet rezervní a jiné fondy, jejichž prostředky nelze použít na výplatu zisku.

Table of Contents

O autorech

Seznam použitých zkratek

Předmluva autorů

ČÁST PRVNÍ

Založení a vznik společnosti s ručením omezeným

I. Založení a vznik společnosti s ručením omezeným obecně

II. Zakladatelské právní jednání společnosti s ručením omezeným

1. Forma zakladatelského právního jednání

2. Obsahové náležitosti zakladatelského právního jednání

III. Založení společnosti s ručením omezeným manžely či jedním z manželů

1. Nabytí podílu v zákonném režimu správy společného jmění manželů

2. Nabytí podílu ve smluveném režimu správy společného jmění manželů či majetkovém režimu odlišném od zákonného společného jmění

3. Režim založený rozhodnutím soudu

IV. Jednání před vznikem společnosti

1. Obecná úprava jednání před vznikem společnosti

2. Výjimky z obecné úpravy jednání před vznikem společnosti

V. Získání podnikatelského (živnostenského) oprávnění

VI. Splnění vkladové povinnosti a důsledky jejího nesplnění

1. Peněžitý vklad

1.1 Splacení peněžitého vkladu

1.2 Prodlení se splacením peněžitého vkladu před vznikem společnosti

1.3 Prodlení se splacením peněžitého vkladu po vzniku společnosti

2. Nepeněžitý vklad

2.1 Předmět nepeněžitého vkladu

2.2 Ocenění nepeněžitého vkladu

2.3 Vložení nepeněžitého vkladu

2.4 Nabytí vlastnického práva k předmětu vkladu

VII. Zápis společnosti do obchodního rejstříku

VIII. Ohlašovací a registrační veřejnoprávní povinnosti společnosti s ručením omezeným

1. Registrace k dani z příjmů právnické osoby

2. Registrace k silniční dani

3. Registrace k dani z přidané hodnoty

4. Přihláška zaměstnavatele u okresní správy sociálního zabezpečení

5. Přihláška zaměstnavatele u příslušné zdravotní pojišťovny

6. Registrace k placení televizních a rozhlasových poplatků

ČÁST DRUHÁ

Společníci

I. Podíl a kmenový list

1. Význam podílu

1.1 Práva spojená s podílem

1.2 Povinnosti spojené s podílem

1.3 Právní povaha podílu

1.4 Velikost podílu

2. Vlastnictví podílu

2.1 Podíl ve spoluvlastnictví

2.2 Podíl ve společném jmění manželů

2.3 Podíl ve svěřenském fondu

3. Různé druhy podílů

3.1 Základní podíl

3.2 Zvláštní druhy podílů

3.3 Více podílů ve vlastnictví společníka

4. Dělení a sloučení podílu

4.1 Základní pravidla

4.2 Variace rozdělování podílu

4.3 Postup při dělení podílu

4.4 Přirůstání a sloučení podílů

5. Kmenový list

5.1 Funkce kmenového listu

5.2 Právní povaha kmenového listu

5.3 Vydání kmenového listu

5.4 Vrácení kmenového listu

5.5 Důsledky nevrácení kmenového listu

5.6 Vypořádání s bývalým společníkem

5.7 Výměna kmenového listu

II. Zákaz konkurence

1. Svoboda společníka v podnikání

2. Smluvní zákaz konkurence

3. Důsledky porušení zákazu konkurence

III. Změna společníka

1. Převod podílu

1.1 Obecně

1.2 Převoditelnost podílu

1.3 Vázanost převodu na souhlas

1.4 Smlouva o převodu podílu

1.5 Zákaz zcizení podílu

1.6 Předkupní právo na podíl

1.7 Jiná zvláštní ujednání ve vztahu k převodu podílu

1.8 Převod podílu jako součást závodu

1.9 Převod kmenového listu

1.10 Spory z převodu podílu

2. Dědění podílu

2.1 Přechod podílu na dědice nebo právního nástupce

2.2 Podíl jako součást pozůstalosti a jeho správa

2.3 Vyloučení dědění podílu

2.4 Zrušení účasti dědice ve společnosti

3. Přechod vlastnictví podílu v důsledku přeměny

3.1 Obecně

3.2 Přechod vlastnictví podílu

4. Registrace změny společníka

4.1 Seznam společníků

4.2 Zápis společníka do obchodního rejstříku

5. Nabytí vlastního podílu společností

5.1 Důvody nabytí vlastního podílu

5.2 Důsledky nabytí vlastního podílu společností

5.3 Nabytí všech podílů společností

6. Zastavený podíl

6.1 Zřízení zástavního práva k podílu

6.2 Výkon práv spojených s podílem

6.3 Výkon zástavního práva

6.4 Zánik zástavního práva k podílu

6.5 Zákaz zřízení zástavního práva k podílu (negative pledge)

IV. Zánik členství společníka

1. Ukončení účasti společníka dohodou nebo vystoupením společníka

1.1 Dohoda o ukončení účasti společníka

1.2 Jednostranné vystoupení ze společnosti

1.3 Vystoupení společníka podle zákona o přeměnách (právo na odkup)

1.4 Vystoupení společníka z ovládané osoby (právo na odkup)

2. Vyloučení společníka

2.1 Vyloučení společníka rozhodnutím valné hromady (kaduční řízení)

2.2 Vyloučení společníka soudem

3. Zrušení účasti soudem

4. Zánik účasti společníka v důsledku jiné právní skutečnosti

5. Společník v insolvenci

5.1 Stádia insolvenčního řízení

5.2 Zánik účasti společníka při nedostatku majetku v majetkové podstatě

6. Společník v exekuci

6.1 Důvody k zániku účasti společníka

6.2 Postižení podílu ve vykonávacím řízení podle o. s. ř.

6.3 Postižení podílu v exekučním řízení podle exekučního řádu

6.4 Zápis do obchodního rejstříku a uložení do sbírky listin

6.5 Obnovení účasti společníka

7. Důsledky zániku účasti společníka

8. Uvolněný podíl

8.1 Vznik uvolněného podílu

8.2 Výkon práv spojených s uvolněným podílem

8.3 Nakládání s uvolněným podílem

8.4 Vypořádací podíl

V. Právo společníků na informace

1. Obecně

2. Rozsah práva na informace

3. Uplatnění práva

4. Poskytování informací společníkům

5. Neposkytnutí požadované informace

5.1 Právo odmítnout poskytnutí informace

5.2 Důsledky neposkytnutí informace

VI. Společnická žaloba

1. Obecně

2. Důvody pro podání žaloby

2.1 Újma vzniklá společnosti

2.2 Prodlení společníka se splněním vkladové povinnosti

3. Řízení před soudem

ČÁST TŘETÍ

Valná hromada

I. Rozhodování společníků na valné hromadě

1. Význam valné hromady

2. Působnost valné hromady

2.1 Zákonný rozsah působnosti

2.2 Určení rozsahu působnosti ve společenské smlouvě

2.3 Pozastavení působnosti valné hromady

3. Příprava valné hromady

3.1 Oprávnění svolat valnou hromadu

3.2 Důvod svolání valné hromady

3.3 Adresáti svolání

3.4 Pozvánka

4. Průběh valné hromady a přijímání rozhodnutí

4.1 Způsoby účasti a hlasování na valné hromadě

4.2 Registrace společníků

4.3 Zahájení a řízení valné hromady

4.4 Postup při přijímání rozhodnutí

4.5 Hlasovací právo

4.6 Zákaz hlasování

4.7 Přijetí rozhodnutí

4.8 Zjištění výsledků a protokolace

II. Rozhodování mimo valnou hromadu

1. Korespondenční hlasování a rozhodování s využitím technických prostředků

1.1 Založení přípustnosti ve společenské smlouvě

1.2 Pravidla pro korespondenční hlasování a rozhodování s využitím technických prostředků

2. Rozhodování per rollam

2.1 Obecně

2.2 Postup při rozhodování per rollam

3. Dodatečné hlasování

3.1 Obecně

3.2 Postup při dodatečném hlasování

III. Rozhodování jediného společníka

1. Rozhodování jediného společníka namísto valné hromady

2. Suspendace zákonných omezení výkonu hlasovacích práv

IV. Neplatnost a zdánlivost usnesení valné hromady

1. Zásada platnosti usnesení

2. Zdánlivost usnesení (nicotnost)

3. Neplatnost usnesení

V. Přiměřené zadostiučinění

1. Obecně

2. Zákonné předpoklady pro uplatnění práva

3. Rozhodnutí o přiměřeném zadostiučinění

4. Zvláštní právo na přiměřené zadostiučinění při přeměně společnosti

ČÁST ČTVRTÁ

Jednatel

I. Vznik funkce jednatele

1. Předpoklady pro výkon funkce

1.1 Jednotlivé zákonné předpoklady

1.2 Zvláštní předpoklady plynoucí ze zvláštních zákonů

1.3 Důsledky nesplnění zákonných předpokladů pro výkon funkce

2. Způsoby ustanovení do funkce

2.1 Určení prvních jednatelů ve společenské smlouvě

2.2 Volba valnou hromadou / jediným společníkem

2.3 Kooptace

2.4 Volba náhradního jednatele

3. Délka funkčního období

3.1 Určení délky funkčního období

3.2 Změna v délce funkčního období

4. Zápis funkce jednatele do obchodního rejstříku

4.1 Zapisované údaje

4.2 Postup při provádění zápisu

II. Postavení jednatele

1. Jednatel jako statutární orgán

1.1 Statutární orgán a jeho působnost

1.2 Jednatelské oprávnění jednatele

1.3 Omezení jednatelského oprávnění

1.4 Některá zákonem regulovaná právní jednání

1.5 Zastoupení jinými osobami

1.6 Jiné osoby v postavení statutárního orgánu

2. Jednatel jako orgán obchodního vedení

2.1 Pojem obchodního vedení

2.2 Přijímání rozhodnutí o obchodním vedení

2.3 Realizace obchodního vedení

2.4 Udělování pokynů

3. Jednatelé jako kolektivní orgán

III. Právní vztah mezi společností a jednatelem

1. Pravidla upravující právní vztah mezi společností a jednatelem

1.1 Povaha právního vztahu

1.2 Systematika pravidel

2. Smlouva o výkonu funkce

2.1 Forma smlouvy

2.2 Obsah smlouvy

2.3 Kontraktační proces

3. Odměňování

3.1 Bezplatnost výkonu funkce

3.2 Druhy odměn

3.3 Schválení odměny

3.4 Neposkytnutí odměny

4. Souběh funkcí

4.1 Podstata souběhu a jeho historický vývoj

4.2 Důvody pro a proti přípustnosti souběhu

4.3 Rizika souběhů

IV. Pravidla pro střet zájmů

1. Obecně

2. Informační povinnost o možném střetu zájmů

3. Nápravná opatření

V. Zákaz konkurence

1. Obecně

1.1 Účel zákazu konkurence

1.2 Věcný rozsah

1.3 Osobní rozsah

1.4 Délka trvání

1.5 Dovolený výkon konkurenčního jednání

2. Zakázaná konkurenční jednání

2.1 Podnikání v předmětu činnosti nebo podnikání společnosti a zprostředkování obchodů

2.2 Členství ve statutárním orgánu v jiné právnické osobě nebo obdobné postavení

2.3 Účast na podnikání v jiné obchodní korporaci jako společník

3. Prolomení zákazu konkurence

3.1 Předpoklady prolomení zákazu

3.2 Notifikace společníků

3.3 Osvobození od zákazu konkurence

4. Důsledky porušení zákazu konkurence

4.1 Obecně

4.2 Smluvní sankce

4.3 Zákonem předvídané důsledky

4.4 Trestněprávní důsledky

VI. Povinnosti jednatele a jeho odpovědnost za výkon funkce

1. Povinnosti jednatele při výkonu funkce

1.1 Výkon funkce s péčí řádného hospodáře

1.2 Dílčí povinnosti jednatele

1.3 Odpovědnost jednatele

2. Odpovědnost za porušení péče řádného hospodáře

2.1 Odpovědnost za vznik újmy a povinnost vydat prospěch získaný v důsledku porušení péče řádného hospodáře

2.2 Ručení za dluhy společnosti do výše újmy způsobené společnosti

2.3 Odpovědnost za reflexní škodu

2.4 Vyloučení jednatele z výkonu funkce, tzv. diskvalifikace

2.5 Zánik nároku na plnění dle smlouvy o výkonu funkce

3. Odpovědnostní důsledky při úpadku společnosti

3.1 Obecně

3.2 Povinnost vydat prospěch

3.3 Ručení za dluhy společnosti při jejím úpadku

3.4 Vyloučení jednatele z výkonu funkce, tzv. diskvalifikace

3.5 Odpovědnost za nepodání insolvenčního návrhu

VII. Pozastavení výkonu funkce jednatele

1. Obecně

2. Působnost k pozastavení výkonu funkce

3. Rozhodnutí o pozastavení výkonu funkce

4. Zápis pozastavené funkce do obchodního rejstříku

5. Důsledky pozastavení funkce

VIII. Zánik funkce jednatele

1. Způsoby zániku funkce

2. Povinnost ke zvolení nového jednatele

2.1 Volba jednatele

2.2 Alternativní způsoby splnění povinnosti

3. Sankce za nesplnění povinnosti jmenování jednatele

ČÁST PÁTÁ

Dozorčí rada a jiné orgány

I. Dozorčí rada

1. Postavení dozorčí rady

2. Působnost dozorčí rady

2.1 Kontrolní (dohlížecí) působnost

2.2 Činnosti dozorčí rady směřující k potlačení konfliktu zájmů

2.3 Činnosti dozorčí rady ve vztahu k valné hromadě

2.4 Vymezení působnosti ve společenské smlouvě

3. Rozhodování dozorčí rady

3.1 Kolektivní orgán

3.2 Rozhodování dozorčí rady ve sboru

4. Vznik a zánik funkce člena dozorčí rady

4.1 Složení a počet členů

4.2 Předpoklady pro výkon funkce

4.3 Způsoby ustanovení do funkce

4.4 Zánik funkce člena dozorčí rady

4.5 Zápis zániku funkce člena dozorčí rady do obchodního rejstříku

5. Povinnost ke zvolení nového člena dozorčí rady

II. Výbor pro audit

1. Obligatorní orgán ve velké účetní jednotce

2. Zřízení výboru pro audit

3. Působnost výboru pro audit

4. Složení a volba

III. Jiné poradní a kontrolní orgány

1. Volnost zřizování poradních a kontrolních orgánů

2. Zřízení orgánu

ČÁST ŠESTÁ

Skládání účtů

I. Vedení účetnictví

1. Povinnost společnosti vést účetnictví

2. Působnost k vedení účetnictví

3. Kategorie účetních jednotek

4. Požadavky na vedení účetnictví

5. Archivace účetnictví

6. Odpovědnostní důsledky

II. Účetní závěrky

1. Vyhotovení účetní závěrky

2. Obsah účetní závěrky

3. Ověření účetní závěrky auditorem

4. Schválení účetní závěrky

5. Uložení účetní závěrky do sbírky listin

5.1 Povinnost zveřejnění účetní závěrky

5.2 Uložení účetní závěrky do sbírky listin

III. Rozdělení zisku, jiných vlastních zdrojů a úhrada ztráty

1. Obecně

2. Rozhodování o rozdělení zisku/jiných vlastních zdrojů

2.1 Působnost k přijetí rozhodnutí

2.2 Možnosti naložení se ziskem

2.3 Návrh na rozdělení zisku

2.4 Schválená účetní závěrka jako podmínka k přijetí rozhodnutí

2.5 Ponechání zisku ve společnosti

2.6 Pevný podíl na zisku

3. Omezení stanovená pro rozdělování zisku a jiných vlastních zdrojů

3.1 Testy pro splnění zákonných omezení

3.2 Zákonná omezení pro výplatu jiných vlastních zdrojů

3.3 Důsledek překročení omezení pro výplatu

4. Pravidla rozdělování zisku a jiných vlastních zdrojů společnosti

5. Vyplacení podílu na zisku

6. Záloha na podíl na zisku

6.1 Obecně

6.2 Podmínky pro výplatu zálohy

6.3 Rozhodnutí o výplatě zálohy

6.4 Zúčtování vyplacené zálohy

6.5 Vypořádání vyplacené zálohy při absenci rozhodnutí o rozdělení zisku či nesplnění podmínek pro výplatu zisku

7. Rezervní fond

8. Úhrada ztráty

IV. Výroční zpráva

1. Výroční zpráva obecně

2. Vyhotovení výroční zprávy

3. Zveřejnění výroční zprávy

4. Důsledky nesplnění povinnosti

4.1 Pořádková pokuta a možné zrušení společnosti

4.2 Pokuta finančního úřadu

4.3 Nekalosoutěžní důsledky

V. Zpráva o vztazích

1. Obecně

2. Vypracování zprávy o vztazích

3. Obsah zprávy

4. Přezkoumání zprávy dozorčí radou

5. Publikace zprávy o vztazích

6. Vady zprávy a důsledky s tím spojené

6.1 Nevyhotovení zprávy

6.2 Neúplnost zprávy

6.3 Nesprávnost údajů ve zprávě

7. Znalecký přezkum zprávy o vztazích

7.1 Právo na přezkum podle obchodního zákoníku

7.2 Obsah práva na přezkum podle zákona o obchodních korporacích

7.3 Právo kvalifikovaného společníka žádat o přezkum

7.4 Právo jakéhokoli společníka žádat o přezkum

7.5 Lhůta pro uplatnění práva na přezkum

7.6 Jmenování znalce pro přezkum

7.7 Znalecký posudek

8. Právo společníků na odkup podílu

ČÁST SEDMÁ

Změny výše vlastního kapitálu společnosti s ručením omezeným

I. Zvýšení základního kapitálu

1. Obecná úprava zvýšení základního kapitálu

1.1 Rozhodnutí o zvýšení základního kapitálu

1.2 Zrušení rozhodnutí o zvýšení základního kapitálu

1.3 Účinnost zvýšení základního kapitálu

1.4 Zápis zvýšení základního kapitálu do obchodního rejstříku

2. Efektivní zvýšení základního kapitálu

2.1 Podmínky možnosti zvýšení základního kapitálu peněžitým vkladem

2.2 Podmínky zvýšení základního kapitálu nepeněžitými vklady

2.3 Proces efektivního zvýšení základního kapitálu společnosti

2.4 Harmonogram efektivního zvýšení základního kapitálu

3. Nominální zvýšení základního kapitálu

3.1 Nominální zvýšení základního kapitálu obecně

3.2 Požadavky na účetní závěrku aplikovatelnou pro účely nominálního zvýšení základního kapitálu

3.3 Určení maximální částky nominálního zvýšení základního kapitálu

3.4 Proces zvýšení základního kapitálu z vlastních zdrojů

3.5 Harmonogram nominálního zvýšení základního kapitálu

4. Kombinované zvýšení základního kapitálu

II. Snížení základního kapitálu

1. Snížení základního kapitálu obecně

2. Obsah usnesení o snížení základního kapitálu společnosti

3. Ochrana věřitelů při snížení základního kapitálu

4. Proces snížení základního kapitálu

5. Zápis snížení základního kapitálu do obchodního rejstříku

6. Důsledky neplatnosti usnesení valné hromady o snížení základního kapitálu

III. Poskytnutí příplatku do vlastního kapitálu společnosti a jeho vrácení

1. Povaha příplatku do vlastního kapitálu

2. Povinný příplatek do vlastního kapitálu společnosti

3. Dobrovolný příplatek

4. Vrácení příplatku

ČÁST OSMÁ

Zrušení a zánik společnosti s ručením omezeným

I. Hlavní důvody zrušení společnosti s likvidací

1. Zrušení společnosti právním jednáním

2. Zrušení společnosti uplynutím doby, na kterou byla společnost ustavena

3. Zrušení společnosti rozhodnutím soudu

4. Zrušení společnosti dosažením účelu, pro který byla společnost ustavena

5. Zrušení společnosti rozhodnutím orgánu společnosti

II. Neplatnost společnosti

III. Likvidace

1. Vznik a zánik funkce likvidátora

2. Působnost a pravomoc likvidátora

3. Sestavení účetní závěrky ke dni předcházejícímu den vstupu do likvidace a uzavření účetních knih

4. Sestavení zahajovací rozvahy, otevření účetních knih a sestavení soupisu jmění ke dni vstupu do likvidace

5. Zápis zrušení společnosti do obchodního rejstříku a povinné označování společnosti s dovětkem „v likvidaci“

6. Oznámení vstupu do likvidace známým věřitelům, zveřejnění vstupu do likvidace v Obchodním věstníku a založení příslušných dokumentů do sbírky listin

7. Podání daňového přiznání do 30 dnů ode dne vstupu do likvidace

8. Průběžné plnění daňových povinností

9. Zpeněžení majetku tvořícího likvidační podstatu

10. Uspokojování pohledávek uplatněných věřiteli a úpadek společnosti

10.1 Uspokojování pohledávek obecně

10.2 Úpadek společnosti

10.3 Dodatečná likvidace po zrušení konkurzu po splnění rozvrhového usnesení či pro nedostatek majetku

10.4 Pravidla uspokojování pohledávek při nedostatku finančních prostředků v případech, kdy se nepodaří zpeněžit likvidační podstatu – obecně

10.5 Převod likvidační podstaty jako celku do podílového spoluvlastnictví věřitelů, kteří její převzetí neodmítli

10.6 Převod jednotlivých složek majetku tvořících likvidační podstatu do vlastnictví jednotlivých věřitelů na základě dohody všech věřitelů

10.7 Převod jednotlivé složky majetku tvořící likvidační podstatu do vlastnictví jednotlivého věřitele na základě individuální dohody s věřitelem

10.8 Důsledky nepřevzetí likvidační podstaty věřiteli

10.9 Postavení zajištěných věřitelů v rámci likvidace

11. Skončení likvidace – vyhotovení konečné zprávy a návrhu na rozdělení likvidačního zůstatku

12. Skončení likvidace – rozdělení likvidačního zůstatku

13. Výmaz společnosti z obchodního rejstříku a související povinnosti

14. Znovuobnovení likvidace

15. Ručení společníků za dluhy společnosti po skončení likvidace

16. Harmonogram likvidace společnosti