Vzor citace: POLIŠENSKÁ, P. a kol. Musíš znát… Občanské právo procesní.

Praha: Wolters Kluwer ČR, 2016, 272 s.

Rozhodnutí zde uvedená se vztahují k právním předpisům v relevantním znění.

© JUDr. Petra Polišenská, Mgr. Radka Feberová, Mgr. Marie Hrabalová,

Mgr. Alžbeta Perejdová, Mgr. Hana Wolfová

ISBN 978-80-7552-096-8 (brož.)

ISBN 978-80-7552-097-5 (e-pub)

Úvod

Do tohoto svazku učební pomůcky je zařazen výběr důležitých soudních rozhodnutí v oblasti občanského práva procesního vydaných v období od ledna 2014 do září 2015. Jedná se primárně o judikaturu Nejvyššího soudu, ale jsou zde obsaženy i judikáty Ústavního soudu, případně vrchních a krajských soudů. Jednotlivá rozhodnutí jsou roztříděna podle hesel, která jsou abecedně seřazena.

V této učební pomůcce se čtenář setkává s „Komentářem autorů k předmětnému heslu“, „Komentářem autorů“, „Související judikaturou k předmětnému heslu“ anebo se „Související judikaturou“.

Zatímco „Komentář autorů k předmětnému heslu“ je zpravidla zobecněním právní problematiky, vztahujícím se ke všem rozhodnutím podřazeným pod předmětným heslem, „Komentář autorů“ se vztahuje ke konkrétnímu rozhodnutí, pod nímž je tento komentář uveden. Obdobné platí i pro kategorie související judikatury.

Komentáře a související judikatura jsou připojeny dle vlastního uvážení autorek. Ne každé heslo je okomentováno, stejně jako ne každý judikát je opatřen komentářem. Snazší orientaci v heslech napomáhá i související judikatura, která řešenou problematiku rozvíjí, doplňuje a případně ukazuje na vývoj právního názoru. Svazek je rovněž opatřen tzv. ústavním vhledem, tj. důležitými rozhodnutími Ústavního soudu v oblasti občanského práva procesního vydanými za sledované období.

Velmi ráda bych touto cestou poděkovala svým spoluautorkám Mgr. Marii Hrabalové, Mgr. Radce Feberové, Mgr. Haně Wolfové a Mgr. Alžbetě Perejdové za jejich účast na zpracování tohoto svazku aktuální judikatury.

Doufám, že se tato publikace stane užitečnou pomůckou nejen pro studenty právnických fakult, ale že bude využívána širokou odbornou i laickou veřejností, a to díky srozumitelné metodě, kterou komentuje aktuální judikaturu v oblasti občanského práva procesního.

JUDr. Petra Polišenská

Seznam zkratek

exekuční řád

zákon č. 120/2001 Sb., o soudních exekutorech a exekuční činnosti (exekuční řád) a o změně dalších zákonů

insolvenční zákon

zákon č. 182/2006 Sb., o úpadku a způsobech jeho řešení (insolvenční zákon)

Listina

usnesení předsednictva České národní rady č. 2/1993 Sb., o vyhlášení Listiny základních práv a svobod jako součásti ústavního pořádku České republiky

obč. zák.

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

obch. zák.

zákon č. 513/1991 Sb., obchodní zákoník

o. s. ř.

zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád

s. ř. s.

zákon č. 150/2002 Sb., soudní řád správní

Úmluva

sdělení č. 209/1992 Sb. Federálního ministerstva zahraničních věcí o Úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod ve znění Protokolu č. 3, 5 a 8

Úmluva o právech dítěte

sdělení č. 104/1991 Sb. Federálního ministerstva zahraničních věcí o Úmluvě o právech dítěte

vyhláška č. 37/1992 Sb.

vyhláška č. 37/1992 Sb. Ministerstva spravedlnosti české republiky o jednacím řádu pro okresní a krajské soudy

zákon č. 40/1964 Sb.

zákon č. 40/1964 Sb., občanský zákoník

zák. o rozhodčím řízení

zákon č. 216/1994 Sb., o rozhodčím řízení a o výkonu rozhodčích nálezů

z. ř. s.

zákon č. 292/2013 Sb., o zvláštních řízeních soudních

Z ROZHODOVACÍ PRAXE OBECNÝCH SOUDŮ

Zákon č. 293/2013 Sb., změna občanského soudního řádu a některých dalších zákonů

Přechodná (intertemporární) ustanovení

(1)

Je-li dovoláním napadené rozhodnutí odvolacího soudu v insolvenční věci zahájené před 1. 1. 2014 vydáno v době od 1. 1. 2014, poměřuje se možnost přiměřené aplikace občanského soudního řádu pro dovolací řízení ustanovením § 7 insolvenčního zákona ve znění účinném od 1. 1. 2014 a na dané dovolací řízení se přiměřeně aplikují ustanovení občanského soudního řádu ve znění účinném od 1. 1. 2014.

(usnesení Nejvyššího soudu ze dne 30. dubna 2014, sen. zn. 29 NSCR 45/2014, uveřejněné pod číslem 80/2014 Sbírky soudních rozhodnutí a stanovisek, ECLI:CZ:NS:2014:29.NSCR.45.2014.1)

Související judikatura

Obdobně se Nejvyšší soud vyjadřoval i v pozdějších rozhodnutích, např. v usnesení Nejvyššího soudu ze dne 29. května 2014, sen. zn. 29 ICdo 33/2014 – níže uvedené rozhodnutí (1) pod heslem „Žaloba určovací“.

Žaloba určovací

(1)

Za trvání konkursu vedeného na jeho majetek není dlužník osobou oprávněnou k podání incidenční žaloby o určení pravosti, výše nebo pořadí pohledávky přihlášeného věřitele, bez zřetele k tomu, zda pohledávku popřel. Jestliže takovou žalobu přesto podá, insolvenční soud ji odmítne podle § 160 odst. 4 insolvenčního zákona jako podanou osobou, která k tomu nebyla oprávněna.

Je-li dovoláním napadené rozhodnutí v incidenčním sporu zahájeném před 1. 1. 2014 vydáno v době od 1. 1. 2014, poměřuje se možnost přiměřené aplikace občanského soudního řádu pro dovolací řízení ustanovením § 7 insolvenčního zákona ve znění účinném od 1. 1. 2014 a na dané dovolací řízení se přiměřeně aplikují ustanovení občanského soudního řádu ve znění účinném od 1. 1. 2014.

(usnesení Nejvyššího soudu ze dne 29. května 2014, sen. zn. 29 ICdo 33/2014, uveřejněné pod číslem 92/2014 Sbírky soudních rozhodnutí a stanovisek, ECLI:CZ:NS:2014:29.ICDO.33.2014.1)

Komentář autorů

Dlužník není osobou aktivně legitimovanou k podání incidenční žaloby o určení pravosti, výše nebo pořadí pohledávky věřitele za dobu trvání konkursu na jeho majetek.

Související judikatura

Sledované rozhodnutí navazuje na dříve vydané usnesení Nejvyššího soudu ze dne 30. dubna 2014, sen. zn. 29 NSCR 45/2014 – výše uvedené rozhodnutí (1) pod heslem „Přechodná (intertemporární) ustanovení“.

Zákon č. 292/2013 Sb., o zvláštních řízeních soudních

Příslušnost věcná

(1)

Řízení o jmenování znalce podle § 28 a násl. zákona č. 125/2008 Sb., o přeměnách obchodních společností a družstev, je řízením ve statusových věcech právnických osob, včetně jejich zrušení a likvidace, jmenování a odvolávání členů jejich orgánů nebo likvidátora, přeměn a otázek statusu veřejné prospěšnosti, uvedeným v § 3 odst. 2 písm. a) zákona č. 292/2013 Sb., o zvláštních řízeních soudních, v němž jako soudy prvního stupně rozhodují krajské soudy.

(stanovisko Nejvyššího soudu ze dne 8. dubna 2015, sp. zn. Cpjn 201/2014, uveřejněné pod číslem 52/2015 Sbírky soudních rozhodnutí a stanovisek, ECLI:CZ:NS:2014:CPJN.201.2014.1)

Komentář autorů

Sledované stanovisko vydalo občanskoprávní a obchodní kolegium Nejvyššího soudu, když bylo při sledování pravomocných rozhodnutí nižších soudů zjištěno, že tyto soudy rozdílně posuzují otázku věcné příslušnosti k řízení o jmenování znalce podle § 28 a násl. zákona č. 125/2008 Sb., o přeměnách obchodních společností a družstev. Řízení o jmenování znalce patří podle zákona č. 292/2013, o zvláštních řízeních soudních, do věcné příslušnosti okresních soudů.[1]

Jak vyplývá z odůvodnění sledovaného stanoviska, rozhodnutí o jmenování znalce podle § 28 a násl. zákona č. 125/2008 Sb., o přeměnách obchodních společností a družstev, se ovšem vydává v rámci procesu přeměny obchodní korporace a je normováno tímto citovaným zákonem.[2] Jedná se tedy sice o řízení o jmenování znalce, je však současně i řízením ve věcech přeměn obchodních společností a družstev, spadajícího podle § 3 odst. 2 písm. a) z. ř. s. do věcné příslušnosti krajských soudů.

Tuto nejednotnost věcné příslušnosti bylo nutno vyjasnit, a proto Nejvyšší soud ve sledovaném stanovisku uzavřel, že řízení o jmenování znalce podle § 28 a násl. zákona č. 125/2008 Sb., o přeměnách obchodních společností a družstev, je řízením ve statusových věcech právnických osob, v němž jako soudy prvního stupně rozhodují krajské soudy, přičemž takto zohlednil „obecnou zásadu, podle níž rozdělení věcí mezi okresní a krajské soudy nemá vést k tzv. štěpení hmotněprávních agend, tedy k situaci, kdy v rámci jedné agendy rozhodují v prvním stupni jak okresní, tak krajské soudy“.[3]

Řízení před soudem – určení otcovství

(1)

Pro řízení o určení otcovství zahájené do 31. 12. 2013 se použije po účinnosti zákona č. 292/2013 Sb. až do skončení tohoto řízení zákon č. 99/1963 Sb. ve znění do 31. 12. 2013.

(usnesení Krajského soudu v Českých Budějovicích ze dne 9. dubna 2014, sp. zn. 8 Nc 978/2014, uveřejněné pod číslem 71/2014 Sbírky soudních rozhodnutí a stanovisek, ECLI:CZ:KSCB:2014:8.NC.978.2014.1)

Svéprávnost – omezení

(1)

Člověka, který zcela postrádá rozpoznávací a ovládací složku svého jednání a který bez cizí pomoci není schopen jakéhokoli právního jednání v žádné oblasti svého života, je možné omezit ve svéprávnosti tak, že nemůže samostatně právně jednat v žádných záležitostech s výjimkou běžných záležitostí každodenního života.

Běžnými záležitostmi každodenního života člověka omezeného ve svéprávnosti ve smyslu ustanovení § 64 obč. zák. jsou takové záležitosti, které se odvíjejí od kvality jeho běžného života s přihlédnutím ke všem jeho zvláštnostem.

(rozsudek Krajského soudu v Hradci Králové ze dne 9. června 2014, sp. zn. 24 Co 193/2014, uveřejněný pod číslem 3/2015 Sbírky soudních rozhodnutí a stanovisek, ECLI:CZ:KSHK:2014:24.CO.193.2014.1)

Komentář autorů

Sledované rozhodnutí reaguje na změnu právní úpravy provedenou občanským zákoníkem, kde plné zbavení svéprávnosti nově není možné. Lze tedy toliko omezit člověka ve svéprávnosti zcela s výjimkou běžných záležitostí. K omezení svéprávnosti se pak aplikuje jedno z podpůrných opatření při narušení schopnosti zletilého právně jednat (srov. § 38–65 obč. zák.).

Řízení o podpůrných opatřeních a řízení ve věcech svéprávnosti je upraveno v § 31–49 z. ř. s.

Konkrétně § 31–33 z. ř. s. se věnují řízení o některých podpůrných opatřeních (např. smlouva o nápomoci, zastoupení členem domácnosti), § 34–49 z. ř. s. pak upravuje samotné řízení o svéprávnosti.

Související judikatura

Každým rozsudkem soudu, jímž dochází k omezení způsobilosti k právním úkonům a kterým jsou vymezeny právní úkony, k nimž není účastník způsobilý, se stanoví výslovně (explicitně), jaké úkony účastník platně činit nemůže, ale současně implicitně a contrario, že účastník je ke všem ostatním právním úkonům způsobilý.

(z odůvodnění rozsudku Nejvyššího soudu ze dne 13. března 2003, sp. zn. 22 Cdo 2014/2001, ECLI:CZ:NS:2003:22.CDO.2014.2001.1)

Správné vymezení rozsahu omezení způsobilosti k právním úkonům nejvíce závisí na tom, jaké podklady soud provedeným zjištěním a dokazováním opatřil předem pro znalce právě o tom, jak se vyšetřovaný až dosud v každodenním životě choval, jaké záležitosti si sám bez obtíží vyřizoval a v jakých směrech vznikaly o jeho schopnostech pochybnosti. Uvedené požadavky je nutno uplatňovat důsledně, pokud ovšem nejde o osoby zcela neschopné samostatné životní existence.

(z odůvodnění usnesení Nejvyššího soudu ze dne 28. července 2011, sp. zn. 30 Cdo 1044/2011, ECLI:CZ:NS:2011:30.CDO.1044.2011.1)

Výrok rozsudku, jímž se určuje rozsah omezení osoby ve způsobilosti k právním úkonům, by měl být v každém případě formulován natolik určitě, aby z něj bylo bez dalšího možno dovodit, ke kterým právním úkonům fyzická osoba způsobilá je či není. Tomuto požadavku neodpovídá, pokud je rozsah omezení určován výší peněžních prostředků, s nimiž je fyzická osoba oprávněna disponovat po určité časové období, např. měsíčně.

(právní věta usnesení Městského soudu v Praze ze dne 8. února 2008, sp. zn. 24 Co 421/2007, uveřejněného pod číslem 94/2008 Sbírky soudních rozhodnutí a stanovisek, ECLI:CZ:MSPH:2008:24.CO.421.2007.1, dostupná v ASPI – ID JUD199584CZ)

[1] Srov. § 3 odst. 1 a § 85 písm. b) z. ř. s.

[2] Srov. § 28–32a zákona č. 125/2008 Sb., o přeměnách obchodních společností a družstev.

[3] KRČMÁŘ, Z. In DRÁPAL, L., BUREŠ, J. a kol. Občanský soudní řád. Komentář. 1. vydání. Praha: C. H. Beck, 2009, s. 45. ISBN 978-80-7400-107-9.

Zákon č. 300/2008 Sb., o elektronických úkonech a autorizované konverzi dokumentů

Datové schránky

(1)

Pravidla počítání času podle § 57 o. s. ř. platí i pro běh lhůty u doručování do datových schránek.

(usnesení Krajského soudu v Ostravě ze dne 12. července 2013, sp. zn. 11 Co 393/2013, uveřejněné pod číslem 15/2014 Sbírky soudních rozhodnutí a stanovisek, ECLI:CZ:KSOS:2013:11.CO.393.2013.1)

Související judikatura

Daná problematika je odchylně řešená soudy v obecném soudnictví a správními soudy. V přímém rozporu je například níže uvedené rozhodnutí Nejvyššího správního soudu.

Na počítání lhůty podle § 17 odst. 4 zákona č. 300/2008 Sb., o elektronických úkonech a autorizované konverzi dokumentů, se nevztahuje pravidlo pro počítání času uvedené v § 33 odst. 4 zákona č. 280/2009 Sb., daňového řádu. Nepřihlásí-li se do datové schránky osoba, která má s ohledem na rozsah svého oprávnění přístup k dodanému dokumentu, ve lhůtě 10 dnů ode dne, kdy byl dokument dodán do datové schránky, považuje se tento dokument za doručený posledním dnem této lhůty, a to i v případě, že konec lhůty připadne na sobotu, neděli nebo svátek.

(právní věta rozsudku Nejvyššího správního soudu ze dne 16. května 2013, sp. zn. 5 Afs 76/2012, dostupná v ASPI – ID JUD234919CZ)

(2)

Rozhodce může svůj rozhodčí nález vydaný v řízení podle zákona č. 216/1994 Sb. (ve znění pozdějších předpisů) doručovat do datové schránky těch účastníků, kteří požádali Ministerstvo vnitra o umožnění dodávání dokumentů podle § 18a zákona č. 300/2008 Sb. (ve znění pozdějších předpisů).

(usnesení Nejvyššího soudu ze dne 19. března 2014, sp. zn. 26 Cdo 282/2014, uveřejněné pod číslem 68/2014 Sbírky soudních rozhodnutí a stanovisek, ECLI:CZ:NS:2014:26.CDO.282.2014.1)

Související judikatura

Nejvyšší soud na sledované rozhodnutí navázal ve své další rozhodovací praxi.

Jestliže se účastníci rozhodčího řízení vedeného podle zákona č. 216/1994 Sb. ve znění účinném do 31. prosince 2013 nedohodli na jiném způsobu doručování rozhodčího nálezu, mohl rozhodce doručit rozhodčí nález do datové schránky účastníků, jimž to na jejich žádost umožnilo Ministerstvo vnitra podle § 18a odst. 1 zákona č. 300/2008 Sb. ve znění pozdějších předpisů.

(právní věta usnesení Nejvyššího soudu ze dne 21. května 2014, sp. zn. 30 Cdo 3678/2013, ECLI:CZ:NS:2014:30.CDO.3678.2013.1, dostupná v ASPI – ID JUD308946CZ)

Doručování do datové schránky

(1)

Každému, kdo má zpřístupněnou datovou schránku, soud doručuje rozhodnutí, předvolání a další listiny do datové schránky, aniž by adresát o takové doručení musel žádat nebo soudu sdělovat identifikátor své datové schránky. Soud zjišťuje z úřední povinnosti, zda má adresát zřízenou a zpřístupněnou datovou schránku; ten, kdo má zřízenou a zpřístupněnou datovou schránku, má právo očekávat, že mu soud bude veškerá rozhodnutí, předvolání a jiné listiny doručovat v elektronické podobě do datové schránky. Tímto způsobem se nedoručuje jen tehdy, byly-li listiny doručeny při jednání nebo při jiném úkonu soudu nebo nedošlo-li k řádnému doručení listiny do datové schránky.

(usnesení Nejvyššího soudu ze dne 6. listopadu 2013, sp. zn. 21 Cdo 3489/2012, uveřejněné pod číslem 37/2014 Sbírky soudních rozhodnutí a stanovisek, ECLI:CZ:NS:2013:21.CDO.3489.2012.1)

Komentář autorů

Ve sledovaném rozhodnutí se Nejvyšší soud zabýval otázkou, zda je účinné doručení listiny (rozhodnutí soudu) prostřednictvím doručujícího orgánu (provozovatele poštovních služeb) na adresu pro doručování za situace, kdy adresát písemnosti (zástupce účastníka řízení) měl v době doručování písemnosti zřízenou a zprovozněnou datovou schránku.[4]

Ustanovení § 45 o. s. ř.[5] stanoví nejen možné způsoby doručování, ale také závazné pořadí, v jakém má soud přistoupit k doručování listin. Při doručování prostřednictvím veřejné datové sítě do datové schránky se postupuje podle zvláštního právního předpisu,[6] a to podle zákona č. 300/2008 Sb., o elektronických úkonech a autorizované konverzi dokumentů.

Pokud nedojde k uplatnění obecného pravidla, že soud doručuje zpravidla vždy do datové schránky subjektů, dojde k procesnímu pochybení soudu. Tedy nastane případ, že soud nerespektuje zákonem stanovené závazné pořadí pro doručování listin vyplývající z § 45 o. s. ř. a § 17 zákona č. 300/2008 Sb., o elektronických úkonech a autorizované konverzi dokumentů.

Související judikatura

Z dalších rozhodnutí Nejvyššího soudu vztahujících se k doručování do datových schránek.

Dokument dodaný (soudem) do datové schránky je doručen okamžikem, kdy se do datové schránky přihlásí osoba, která má podle svého rozsahu oprávnění přístup k dodanému dokumentu (§ 17 odst. 3 zák. č. 300/2008 Sb.). Při doručování zásilky do datové schránky postupem shora uvedeným nelze analogicky aplikovat ust. § 49 odst. 5 o. s. ř., tj. o vrácení zásilky zpět odesílajícímu po marném uplynutí lhůty 10 dnů ode dne, kdy byla zásilka připravena k vyzvednutí.

(právní věta usnesení Nejvyššího soudu ze dne 26. března 2014, sp. zn. 33 Cdo 930/2014, ECLI:CZ:NS:2014:33.CDO.930.2014.1, dostupná v ASPI – ID JUD245494CZ)

Adresátu, kterým je orgán veřejné moci, soud prostřednictvím veřejné datové sítě doručuje listiny především do jeho tzv. primární datové schránky (zřízené podle ustanovení § 6 odst. 1 zákona o elektronických úkonech). Do další („sekundární“ či „aditivní“) datové schránky lze orgánu veřejné moci listinu doručit, jen jestliže se spor nebo jiná právní věc týká organizační složky, pro jejíž potřebu byla další datová schránka zřízena, nebo jestliže se spor nebo jiná právní věc týká konkrétní agendy nebo činnosti orgánu veřejné moci (jeho organizační složky), pro jejíž výkon byla další datová schránka zřízena, popřípadě jestliže se spor nebo jiná právní věc jinak dotýká účelu, pro který byla další datová schránka orgánu veřejné moci zřízena. Datovou schránkou evidovanou podle zákona o elektronických úkonech je třeba ve smyslu ustanovení § 46 odst. 1 o. s. ř. rozumět jak datovou schránku zřízenou podle ustanovení § 6 odst. 1 zák. o elektronických úkonech, tak i další datovou schránku zřizovanou podle ustanovení § 6 odst. 2 zákona o elektronických úkonech, přičemž doručení do další datové schránky je vymezeno (jako přípustné) účelem, pro který byla na žádost orgánu veřejné moci zřízena; byla-li další datová schránka zřízena například pro potřeby pouze jedné z vnitřních organizačních jednotek, neodpovídalo by účelu provozu takové datové schránky, aby do ní mohly být doručovány také listiny, které k této vnitřní organizační jednotce orgánu veřejné moci nemají žádný vztah. Okolnost, že je možné doručit adresátu listinu do další datové schránky orgánu veřejné moci, současně samozřejmě neznamená, že by bylo vyloučeno její účinné doručení do tzv. primární datové schránky; do datové schránky zřízené podle § 6 odst. 1 zákona o elektronických úkonech lze listinu doručit orgánu veřejné moci vždy, tedy i v případě, že je přípustné její doručení do další datové schránky zřizované na žádost podle ustanovení § 6 odst. 2 zákona o elektronických úkonech.

(z odůvodnění usnesení Nejvyššího soudu ze dne 9. října 2015, sp. zn. 21 Cdo 5117/2014, ECLI:CZ:NS:2015:21.CDO.5117.2014.1)

[4] Srov. odůvodnění sledovaného rozhodnutí.

[5] Ustanovení § 45 o. s. ř.: „Písemnost doručuje soud při jednání nebo jiném soudním úkonu; nedošlo-li k doručení písemnosti při jednání nebo jiném soudním úkonu, doručí ji soud prostřednictvím veřejné datové sítě do datové schránky; není-li možné doručit písemnost prostřednictvím veřejné datové sítě do datové schránky, soud ji doručí na žádost adresáta na jinou adresu nebo na elektronickou adresu; není-li možné doručit písemnost při jednání nebo jiném soudním úkonu nebo prostřednictvím veřejné datové sítě do datové schránky nebo na elektronickou adresu, předseda senátu nařídí doručit ji prostřednictvím doručujícího orgánu nebo účastníka řízení či jeho zástupce.“

[6] Viz § 47 odst. 1 o. s. ř.

Vyhláška č. 177/1996 Sb., advokátní tarif

Odměna advokáta

(1)

Mimosmluvní odměnu advokáta za úkony právní služby vykonané v řízení o odstranění stavby přizná soud podle § 9 odst. 1 advokátního tarifu, neboť jde o řízení, v němž hodnotu jeho předmětu nelze vyjádřit v penězích.

(rozsudek Nejvyššího soudu ze dne 29. srpna 2013, sp. zn. 33 Cdo 489/2012, uveřejněný pod číslem 41/2014 Sbírky soudních rozhodnutí a stanovisek, ECLI:CZ:NS:2013:33.CDO.489.2012.1)

(2)

Za tarifní hodnotu ve věci, v níž je předmětem vyloučení spoluvlastnického podílu na nemovitostech z exekuce, se považuje částka 50 000 Kč [§ 9 odst. 4 písm. b) advokátního tarifu].

(usnesení Krajského soudu v Českých Budějovicích ze dne 10. února 2014, sp. zn. 5 Co 211/2014, uveřejněné pod číslem 70/2014 Sbírky soudních rozhodnutí a stanovisek, ECLI:CZ:KSCB:2014:5.CO.211.2014.1)

Související judikatura

I Nejvyšší soud se vyjadřoval k tarifní hodnotě věci.

Zásadním pro stanovení výše odměny za právní službu, kterou advokát pro svého klienta podle smlouvy poskytl, je určení tarifní hodnoty v návaznosti na posouzení, zda se služba týkala práva ocenitelného, či práva, jehož hodnotu nelze vyjádřit v penězích. Zastupoval-li advokát klienta v řízení o určení, zda tu je právní vztah nebo právo, považuje se za tarifní hodnotu částka 10 000 Kč pouze tehdy, jde-li o určení práva k věci penězi neocenitelné; jinak je namístě aplikovat § 8 odst. 1 advokátního tarifu.

(právní věta rozsudku Nejvyššího soudu ze dne 26. června 2008, sp. zn. 33 Odo 670/2006, ECLI:CZ:NS:2008:33.ODO.670.2006.1, dostupná v ASPI – ID JUD139885CZ)

Při absenci ověřitelného údaje o ceně nemovitosti je spor o určení vlastnictví nemovitosti sporem ve smyslu ustanovení § 9 odst. 3 písm. a) advokátního tarifu.

(právní věta usnesení Nejvyššího soudu ze dne 11. července 2013, sp. zn. 29 Cdo 3141/2011, ECLI:CZ:NS:2013:29.CDO.3141.2011.1, dostupná v ASPI – ID JUD237547CZ)

Zákon č. 85/1996 Sb., o advokacii

Náhrada škody způsobené advokátem

(1)

Škoda spočívající v nedobytnosti pohledávky pro její promlčení nevzniká již uplynutím promlčecí doby, nýbrž okamžikem, kdy je vzhledem k okolnostem případu nepochybné, že dlužník dobrovolně plnit odmítá a neuspokojená pohledávka je soudně nevymahatelná, bez ohledu na to, zda o ní probíhá soudní řízení.

(rozsudek Nejvyššího soudu ze dne 26. února 2014, sp. zn. 25 Cdo 3672/2012, uveřejněný pod číslem 64/2014 Sbírky soudních rozhodnutí a stanovisek, ECLI:CZ:NS:2014:25.CDO.3672.2012.1)

Komentář autorů

Z odůvodnění sledovaného rozhodnutí plyne, že nárok na náhradu škody nevznikne okamžikem promlčení pohledávky, jelikož pohledávka promlčením nezaniká, ale stává se z ní naturální obligace (tzn. nelze ji soudně vymoci). Dlužník může stále plnit dobrovolně. Škoda vznikne až v okamžiku, kdy dlužník odmítá plnit již promlčenou pohledávku.

Související judikatura

Nejvyšší soud se také vyjadřoval k otázce okamžiku vzniku škody způsobené advokátem jeho klientovi.

Advokát neodpovídá klientovi za škodu jen proto, že opomenul ve sjednané době podat žalobu k uplatnění jeho nároku, avšak tento nárok se nepromlčel ke dni, kdy podle dohody měla být žaloba podána, nýbrž později.

(právní věta rozsudku Nejvyššího soudu ze dne 30. května 2007, sp. zn. 25 Cdo 1573/2005, ECLI:CZ:NS:2007:25.CDO.1573.2005.1, dostupná v Beck-online, Soubor civilních rozhodnutí a stanovisek NS, C-5084)

Podmínkou vzniku odpovědnosti advokáta za škodu způsobenou tím, že advokát neuplatnil řádně a včas nárok klienta u soudu, v důsledku čehož se klientův nárok promlčel, není, aby proběhlo soudní řízení, ve kterém by klientův dlužník námitku promlčení uplatnil.

(právní věta rozsudku Nejvyššího soudu ze dne 19. dubna 2011, sp. zn. 25 Cdo 3092/2008, ECLI:CZ:NS:2011:25.CDO.3092.2008.1, dostupná v ASPI – ID196257CZ)

Je nesprávný ten názor, že škoda spočívající v tom, že pohledávka věřitele není a nebude již dlužníkem uspokojena, vzniká až soudním rozhodnutím o zamítnutí žaloby na plnění proti dlužníkovi z důvodu promlčení. Vznik škody na straně věřitele totiž předpokládá, že jeho právo na plnění proti dlužníkovi není uspokojeno, nebylo u soudu včas uplatněno, dlužník odpírá dobrovolně plnit a nelze na něm již plnění vymáhat, a to právě proto, že by se ubránil námitkou promlčení. Vznik škody je skutková okolnost, kterou lze zjistit a posoudit v řízení o náhradu škody, aniž by o promlčené pohledávce, jejíž náhrada je po subjektu odpovědném za škodu požadována, muselo proti dlužníkovi proběhnout řízení s negativním výsledkem.

(právní věta rozsudku Nejvyššího soudu ze dne 11. března 2009, sp. zn. 25 Cdo 948/2007, ECLI:CZ:NS:2009:25.CDO.948.2007.1, dostupná v ASPI – ID JUD147663CZ)

Obsah

- Úvod

- Seznam zkratek

- Z ROZHODOVACÍ PRAXE OBECNÝCH SOUDŮ

- Zákon č. 293/2013 Sb., změna občanského soudního řádu a některých dalších zákonů

- Přechodná (intertemporární) ustanovení

- Žaloba určovací

- Zákon č. 292/2013 Sb., o zvláštních řízeních soudních

- Příslušnost věcná

- Řízení před soudem – určení otcovství

- Svéprávnost – omezení

- Zákon č. 300/2008 Sb., o elektronických úkonech a autorizované konverzi dokumentů

- Datové schránky

- Doručování do datové schránky

- Vyhláška č. 177/1996 Sb., advokátní tarif

- Odměna advokáta

- Zákon č. 85/1996 Sb., o advokacii

- Náhrada škody způsobené advokátem

- Odpovědnost advokáta za škodu

- Zákon č. 216/1994 Sb., o rozhodčím řízení a o výkonu rozhodčích nálezů

- Doručování

- Podjatost rozhodce

- Pravomoc soudu – prorogace práva

- Rozhodčí doložka

- Zákon č. 358/1992 Sb., o notářích a jejich činnosti

- Dohoda účastníků

- Notářský zápis o právním jednání

- Vyhláška č. 37/1992 Sb., o jednacím řádu pro okresní a krajské soudy

- Rozsudek pro uznání – formální náležitosti výzvy před vydáním rozsudku pro uznání

- Soudní tajemník – kompetence

- Zákon č. 549/1991 Sb., o soudních poplatcích

- Elektronický platební rozkaz – splatnost soudního poplatku

- Ochrana osobnosti – výše soudního poplatku u žaloby na ochranu osobnosti

- Poplatky soudní

- Poplatky soudní – doplatek

- Zákon č. 36/1967 Sb., o znalcích a tlumočnících

- Podjatost znalce

- Zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád

- Akciová společnost

- Bezúspěšné uplatňování práva

- Dodatečné projednání dědictví

- Dokazování v odvolacím řízení

- Dovolání – nepřípustnost

- Dovolání – vymezení přípustnosti

- Dražba věci nemovité

- Elektronický platební rozkaz

- Elektronický záznam o dražbě

- Insolvence – úpadek

- Likvidace dědictví

- Litispendence

- Litispendence v rámci práva Evropské unie

- Materiálně vykonatelné rozhodnutí

- Mezitímní rozsudek – podílové spoluvlastnictví

- Náhrada cestovních, stěhovacích a jiných nákladů

- Náklady exekuce – výkonu rozhodnutí

- Náklady řízení

- Námitka promlčení

- Nepřímé důkazy

- Notářský zápis s doložkou přímé vykonatelnosti jako exekuční titul

- Obsazení soudu

- Odborová organizace jako zástupce účastníka řízení

- Odvolání

- Osvobození od soudního poplatku

- Plná moc

- Podmínky řízení

- Poplatek z dovolání

- Povinné zastoupení

- Pravomoc soudů a Evropské komise ve věcech státní podpory

- Pravomoc soudu v občanském soudním řízení

- Právní nástupnictví

- Procesní nástupnictví při ztrátě procesní způsobilosti účastníka

- Překážka věci rozsouzené

- Přerušení řízení

- Přikázání věci (delegace)

- Příslušnost soudu místní

- Příslušnost soudu věcná

- Rozhodčí řízení – doručování

- Rozsudek pro uznání

- Rušivá okolnost při provádění výkonu rozhodnutí (exekuce)

- Směnečný a šekový platební rozkaz – žaloba pro zmatečnost

- Soudní tajemník – kompetence

- Ústavní výchova

- Vázanost rozhodnutím soudu

- Vedlejší účastník

- Zastavení výkonu rozhodnutí (exekuce)

- Zastupování státu v soudním řízení

- Znalci

- Znalecký posudek – předložený účastníkem vs. vyžádaný soudem

- Zproštění funkce výkonu soudního exekutora

- Ztráta způsobilosti být účastníkem řízení

- Žaloba na obnovu řízení

- Žaloba pro zmatečnost

- Z ROZHODOVACÍ PRAXE ÚSTAVNÍHO SOUDU

- Zákon č. 292/2013 Sb., o zvláštních řízeních soudních

- Přezkum detence v psychiatrické léčebně

- Zákon č. 6/2002 Sb., o soudech, soudcích, přísedících a státní správě soudů a o změně některých dalších zákonů (zákon o soudech a soudcích)

- Právo na zákonného soudce

- Zákon č. 216/1994 Sb., o rozhodčím řízení a o výkonu rozhodčích nálezů

- Posuzování platnosti rozhodčí doložky

- Povinnost mlčenlivosti rozhodce

- Přezkum pravomoci rozhodce v exekučním řízení

- Soudní přezkum rozhodnutí vydaných v rozhodčím řízení

- Zákon č. 358/1992 Sb., notářský řád

- Notářský zápis se svolením k vykonatelnosti

- Zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád

- Bagatelní spory

- Dokazování – znalecký posudek

- Dokazování a důkazní břemeno v diskriminačních sporech

- Doplnění rozhodnutí po nabytí plné moci

- Doručování

- Dovolání

- Elektronické podání

- Hodnocení důkazů soudem

- Lhůta k podání dovolání

- Moderační právo soudu v případě náhrady nákladů řízení

- Náhrada nákladů právního zastoupení

- Náhrada nákladů právního zastoupení – výše nákladů u formulářových žalob

- Náhrada nákladů řízení

- Náhrada nákladů řízení a předžalobní výzva

- Náhrada nákladů řízení při zastoupení České televize advokátem

- Náhrada nákladů řízení při zastoupení organizační složky státu advokátem

- Náhrada nákladů řízení při zastoupení pojišťovny advokátem

- Odmítnutí dovolání

- Odůvodnění rozhodnutí

- Opomenuté důkazy

- Osvobození od soudních poplatků

- Označení účastníků řízení

- Podání

- Podjatost soudce

- Podmínky řízení

- Pořádková pokuta

- Poučovací povinnost soudu

- Procesní nástupnictví

- Procesní způsobilost nezletilého

- Předběžné opatření

- Rozhodnutí o odvolání

- Rozsudek pro uznání

- Rozsudek pro zmeškání

- Soudní prodej zástavy

- Spojení věcí ke společnému řízení

- Uplatnění námitky započtení jako překážka věci pravomocně rozsouzené

- Vydání majetku nepatrné hodnoty zanechaného zůstavitelem

- Vydání věci z úschovy

- Vyhlášení rozsudku

- Výzva soudu k odstranění vady plné moci

- Změna žaloby – odůvodnění zamítnutí návrhu

- Znalečné

- Žaloba pro zmatečnost

- Evropský identifikátor judikatury ECLI

- Seznam použité literatury

Table of Contents

Úvod

Seznam zkratek

Z ROZHODOVACÍ PRAXE OBECNÝCH SOUDŮ

Zákon č. 293/2013 Sb., změna občanského soudního řádu a některých dalších zákonů

Přechodná (intertemporární) ustanovení

Žaloba určovací

Zákon č. 292/2013 Sb., o zvláštních řízeních soudních

Příslušnost věcná

Řízení před soudem – určení otcovství

Svéprávnost – omezení

Zákon č. 300/2008 Sb., o elektronických úkonech a autorizované konverzi dokumentů

Datové schránky

Doručování do datové schránky

Vyhláška č. 177/1996 Sb., advokátní tarif

Odměna advokáta

Zákon č. 85/1996 Sb., o advokacii

Náhrada škody způsobené advokátem

Odpovědnost advokáta za škodu

Zákon č. 216/1994 Sb., o rozhodčím řízení a o výkonu rozhodčích nálezů

Zákon č. 358/1992 Sb., o notářích a jejich činnosti

Vyhláška č. 37/1992 Sb., o jednacím řádu pro okresní a krajské soudy

Zákon č. 549/1991 Sb., o soudních poplatcích

Zákon č. 36/1967 Sb., o znalcích a tlumočnících

Zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád

Z ROZHODOVACÍ PRAXE ÚSTAVNÍHO SOUDU

Zákon č. 292/2013 Sb., o zvláštních řízeních soudních

Zákon č. 6/2002 Sb., o soudech, soudcích, přísedících a státní správě soudů a o změně některých dalších zákonů (zákon o soudech a soudcích)

Zákon č. 216/1994 Sb., o rozhodčím řízení a o výkonu rozhodčích nálezů

Zákon č. 358/1992 Sb., notářský řád

Zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád