Jana Šimonová

Cesnak, páchnuca ruža

Július Satinský a jeho recepty

Martin Malachovský namiesto hudby

Ukážka z elektronickej knihy

Vydalo Vydavateľstvo Ota Fülöpa a Štúdio - dd - ako svoju 1. publikáciu.

Vyšlo v decembri 1994. Odporúčaná cena 39,- Sk

© Jana Šimonová: Cesnak, páchnuca ruža

© Obálka a grafický dizajn: Slavomír Drozd

© Foto – 7. str: Božo Šálek

ISBN 80-85562-02-2

Poďakovanie

Ó, smiech! Tá vidina šťastia a pohody! To jednoduché a príjemné ČOSI, čo sa zažína úsmevom, tým jemným nepatrným roztiahnutím pier - niekedy končiacim hurónskym rehotom, ktorý sa celkom iste počúva lepšie ako krik. Skúsili i ochutnali ste si ho iste všetci a dobre viete, aké je to uvoľňujúce a povznášajúce. Je to prenádherný pocit uvoľnenia a radosti. Nebuďme preto skúpi na toto čaro, ktorého sme schopní takmer kedykoľvek a kdekoľvek a doprajme si ho v hojnej miere ešte dnes. Nie, nemám na mysli prihlúply chichot ani podráždené roztiahnutie pier, ale pravý, nefalšovaný smiech. Môžeme pri ňom „voňať“ i cesnakovo, veď cesnak je vo svetovej kuchyni považovaný za veľmi zábavné jedlo - ak ním páchnete - MÁTE HUMOR!

Smiech, teplo domova i magickú pohodu rozdáva v nemalej miere Július SATINSKÝ - majster slova, skvelý umelec, človek veľkého srdca a nádherných myšlienok, s ktorými sa s nami podelil i v tejto knižke. Dovoľte mi, aby som sa mu za ne na tomto mieste srdečne poďakovala.

Chcem sa poďakovať i svojmu priateľovi Martinovi MALACHOVSKÉMU, vynikajúcemu spevákovi, sólistovi opery SND, ktorému smiech tiež nie je ničím cudzím a ktorý okolo seba šíri pohodu, prameniacu z obrovskej sily jeho osobnosti.

Títo dvaja páni, ktorých okrem lásky k životu a ľuďom spája i vrúcny vzťah ku gastronómii a cesnaku zvlášť, boli takí láskaví a podelili sa s nami o svoj vzťah k cesnaku. Pripravili vám i obľúbené recepty, ktoré sa kuchtia u nich doma. Vyskúšajte si ich, ochutnajte a nezabudnite pritom na smiech! Zastavte sa na chvíľu, vypadnite z večného zhonu a pomaškrťte si na delikatesách, ktorých výnimočnosť a lahodnú chuť som si už sama vyskúšala.

Ale teraz už obráťte list a začítajte sa do nasledujúcich riadkov. A nesnažte sa nasilu o úsmev. Ten príde sám!

Ľahká atletika je kráľovnou športu - cesnak je kráľom stravy!

Sú ľudia, ktorým pes môže doma vyliezť aj na stôl. A sú ľudia, ktorí psa v dome nestrpia. Sú ľudia, ktorí majú plný byt mačiek a sú ľudia, ktorí mačky nemajú radi. Aj cesnak rozdeľuje ľudstvo na dva tábory: jedni by najradšej uvítali cesnak aj v torte a druhí zasa skúmajú tanier so špecialitou hostiteľa a nahlas sa pýtajú: „Je v tom cesnak? Jój, tak to nemôžem jesť. Mne cesnak nerobí dobre!“Ja keby som bol kráľ a mal svoje kráľovstvo, dal by som na kráľovskú zástavu namaľovať cesnak. Cesnak by bol aj v štátnom znaku, na kráľovskej pečati a aj na tisíckorunáčkách by bol cesnak - ako symbol tvrdej kráľovskej meny... Kráľovná by mala na krásnom purpurovom plášti vyšitý cesnak a celý kráľovský hrad by voňal cesnakom.

Obidve moje staré mamy - Hedviga a Agnes - boli vyznávačkami cesnaku. Boli to priam kňažky, ktoré celý život zasvätili cesnaku. Prvýkrát som sa s cesnakom stretol ako nemluvňa /správnejšie po slovensky „nevravňa“/. Babička Agnes zabalila do mokrej vlažnej handry teplú klobásu a dávala mi ju ako prílohu po materinskom mlieku do cumlíka. Cmúľal som chtivo tú dobrotu a doteraz mám odolný organizmus. Samozrejme, vtedy som ešte nevedel, že je to dobrota a liek. Neskôr som obdivne sledoval, ako dáva stará mama rozdlávený cesnak do včelieho medu a odkladá hrnček so zmesou na kredenc. Keď sa tá bosorácka zmes vylúhovala a cesnak spravil z medu riedku tekutinu - podávala nám to pri chrípke lyžicou ako sirup proti kašľu a nádche. Cesnak v mede skutočne prečistí horné dýchacie cesty a priedušky od blaha len tak ochkajú...

Nuž a potom som bol svedkom, keď sa staré mamy zvŕtali okolo pece /lebo my sme mali doma v kuchyni stavanú pec, na ktorej sa hore mohlo spať, dolu variť a zboku pec ohrievala nádrž s vodou schovanú za plechovými dvierkami. Na nádrži za dvierkami bol medený vodovodný kohútik a odtiaľ stará mama čerpala teplú vodu/. Pre mňa, keď som bol maličký chlapec, znamenala tá keramickými kachličkami obkladaná pec kráľovský hrad. Strážili ho v kuchyni sady kovových panvíc a na tých panviciach sa všetko varilo, dusilo, pieklo na cesnaku! Či už to bola fazuľová polievka, perkelt alebo priamo cesnaková polievka /na husacej masti/ - voňalo to nádherne! Pokiaľ sa pamätám, nikto z našej rodiny, zo strýkov, tetičiek, ujov a pratetičiek nemal proti cesnaku nič. Až keď som sa v mládenectve zoznámil s Milanom Lasicom, zistil som, že s ním nie je niečo v poriadku. Neznáša cesnak! Inak je to dobrý človek, vynikajúci umelec - ale stojí na druhej strane barikády! To, že to spolu ťaháme na javisku i v živote už tridsaťpäť rokov, svedčí o tom, že konsenzus medzi kamarátmi alebo v manželstve je možný aj v prípade psov, mačiek a cesnaku. Aj teraz - keď ma už neobskakujú staré mamy, ba ani mamička mi nežije a musím sa v kuchyni zvŕtať sám - pripravujem hosťom nejaké jedlo, mám na panviciach dva varianty: s cesnakom a bez cesnaku. Do tejto vzácnej knihy o cesnaku vám prinášam - samozrejme - recept variantu cesnakového. Aj tí, čo neznášajú cesnak, si môžu jedlo pripraviť podľa tohto receptu. Urobte to ako my - cesnakári - len bez cesnaku. Hlavne, že to jedlo pripravíte s láskou. To je najdôležitejšie.

KURA À LA CHORAMŠÁR

/Choramšár je mesto v Iraku. Keď som počas dlhoročnej vojny IRÁN-IRAK vymýšľal jedlá z kurčaťa, vždy som ich pomenoval podľa mesta, o ktoré sa práve bojovalo. Bolo to od Európana trošku cynické, ale názvy jedál nie sú veľmi romantické.../

Kura vykostíme a mäso ponoríme do rozšľahaných vaječných bielok. Pridáme glutasol a hojne rozdláveného CESNAKU. Mäso necháme niekoľko hodín v rozšľahaných bielkach. Medzitým si z bieleho vína, vaječných žĺtkov a nadrobno pokrájanej cibuľky pripravíme zálievku na kura. Pridáme do nej špičku noža čierneho korenia, červenú papriku a špľuch z fľašky sóje sósu. Kuracie mäso vo vriacom oleji opečieme, vytiahneme z oleja a pridáme zálievku. Pomiešame a naservírujeme. Podávame s ryžou a kompótom zo sušených sliviek. /Sušené slivky v troche vody povaríme spolu so škoricou a s trochou rozdláveného cesnaku./Čo vám budem rozprávať! Cesnak, bielok, kura narazia zdanlivo na cudzorodú škoricu... v žalúdku nastane zoznamovací večierok, kde sa tieto ingrediencie dohodnú na konsenze a človeku je pri trávení ako v nebíčku.

Aby som nezabudol - pre mimoriadny úspech pridávam cesnakový recept na rýdzo slovenské predjedlo:

ZEMIAK JÚLIUS

Umyté zemiaky rozkrájame na hrubšie plátky a porozkladáme na maslom vytretý alobal na pekáči. Na každý plátok dáme trochu bryndzovej zmesi /do bryndze zamiešame rozdlávený cesnak/. Na zemiakových plátkoch vznikajú kôpky bryndze s cesnakom, ktoré sú trošku smutné. Rozveselí ich, keď pred odchodom do rúry dostanú kôpky - „klobúčiky“. Buď tie klobúčiky tvoria kocôčky slaninky alebo priamo oškvarok.

Pečieme 15 minút, vytiahneme a zbláznime sa od rozkoše!

Budem šťastný, ak sa vám pri čítaní tejto vzácnej knižky zbehnú slinky. A to ste ešte nevideli živú autorku publikácie! Ale nepatrí sa zaťahovať pri exploatovaní témy CESNAK nejaké iné témy. Rád končím pozdravom

NECH ŽIJE ZDRAVÁ KUCHYŇA - A CENAK ZVLÁŠŤ!

Aj vy cítite to teplo? Nemali ste na chvíľu pocit, že dôverne poznáte kuchyňu s pecou, krásne a obetavé staré mamy i kráľovský hrad s cesnakovým emblémom? Na chvíľočku som zatvorila oči a ocitla som sa v náručí nádherného detstva.

A ešte jedna poznámočka!

Na obidvoch fotografiách som ja. Ak neveríte, spýtajte sa môjho manžela, ktorý ma pozná v obidvoch podobách. Na prvej som odfotená v plnom pracovnom nasadení, kde mám hlavu jeden veľký cesnak, pretože pri zháňaní materiálov o tejto páchnucej ruži som si tak nielen pripadala, ale aj vyzerala. Druhá fotografia po dokončení knižky zodpovedá môjmu „lepšiemu“ ja. /Ktovie, akú podobu mal na mysli pán Satinský?!/

Pozvanie na výlet

„Och!“ zvolala peknulinká dievčina stojaca vedľa silnejšieho pána na preplnenej zadnej plošine vydýchanej električky. Pravdaže, okolo nej stálo mnoho ďalších ľudí, ale tento muž bol čímsi výnimočný. Páchol od cesnaku!

Priznám sa vám, že som jej v tej chvíli nezávidela nadmerný záujem tohto odvážlivca. Tisol sa jej totiž na chrbát a neprestajne čosi šepkal. Cesnakový závan sa okolo neho šíril rýchlosťou svetla. Obdivovala som jeho odvahu, či skôr bezočivosť, s akou všetkým naokolo vnucoval fakt, že sa namiesto trúnku posilnil cesnakom. Ozaj, posilnil?

Táto úsmevná príhoda ma prinútila zamyslieť sa nad cesnakom, ktorý už Pytagoras nazval kráľom všetkých korenín. Tento grécky fyzik a matematik si iste popri svojom štúdiu štvorcov, trojuholníkov /ale i svojej preslávenej Pytagorovej vety, ktorej existenciou nesmierne potešil školopovinné deti „milujúce“ tento skvostný predmet/, rád zamaškrtil. Možno teda dotyčnému Don Juanovi vyčítať výborný vkus a zmysel pre jedinečnú chuť, ktorou sa potúžil?

Keďže i ja mám rada tieto strúčiky zabalené do belavých šupiek, rozhodla som sa zistiť o nich čo-to zaujímavé. Samozrejme, mám na mysli ich dobré stránky, podobne ako keď sa my, ženy, pokúšame dozvedieť o tajomnom neznámom niečo pikantné. Očakávame samé dobré správy, no v nejednom prípade sa dočkáme len krutého sklamania. Ja som však mala šťastie! Môj malý obľúbený cesnačik ma nesklamal. A preto ak máte chvíľu čas, pohodlne sa posaďte do svojho vysedeného kresielka, vyložte si nôžky a otvorte okno. Pravdaže, nie kvôli vyloženým nohám, nie, taká nezdvorilá predsa len nie som. Dôvod je celkom iný. Zbehnite do kuchyne a ošúpte si zopár mesiačikov tejto páchnucej ruže, ktorej opojná vôňa ihneď zaplní ovzdušie. Radím vám dobre, urobte to! Ušetríte si tým čas a nebudete musieť zbytočne odbiehať. Ako to myslím? To je predsa samozrejmé: dostanete naň chuť! Ako to viem?

Uvidíte...

Prechádzka do sveta korenín sa teda môže začať. Nech sa páči!

Vitajte! Vitajte! Vitajte!

Je azda tej slovenčiny priveľa? Tak teda WILLKOMMEN! a WELCOME! Vítam vás vo svete korenín a som naozaj rada, že ste sa takto rozhodli. Ozaj, sedí sa vám dobre? Možno by ste ešte prijali pod nohy malú podušku, čo poviete? Áno, áno, dobre teda, presvedčili ste ma. Nebudem už zdržiavať, aby ste sa na mňa nenahnevali. Poďme na to!

Koreniny od Adama

Do veľmi zaujímavej rodiny korenín patrí môj známy-neznámy. Je nutné pripomenúť, že to je veľmi starý rod, jeho prvopočiatky siahajú až do najstaršej doby kamennej pred 450 000 - 500 000 rokmi. Toto obdobie praveku, v ktorom sa používali nástroje vyrobené z kameňa, je zaujímavé tým, že si pračlovek už pravdepodobne v tomto období spríjemňoval chuť ulovenej zveri lesnými plodmi a korienkami. Myslím, že to nebol zlý nápad, ak si predstavím, že túto stravu konzumovali v surovom stave. Bŕŕŕ! Ale nič to, vývoj žiada svoje, a preto nechajme ľudstvu ešte „trošku“ času, kým sa nenaučí upravovať potravu o niečo civilizovanejšie.

I v Biblii - tejto zbierke svätých kníh židovského a kresťanského náboženstva - sa hovorí o koreninách ako o cennom tovare. Keď Izraeliti opúšťali Egypt, oplakávali úrodu cesnaku. Už starí Egypťania postrehli, že keď si doprajú cesnak, neobťažujú ich ani blšky, ani ostatný hmyz. Vôbec pritom netušili, že týmto počínaním nepriamo vynašli ochranu proti malárii. Ale netreba zabudnúť ani na stotisíc robotníkov, ktorí v pote tváre stavali pyramídy, čo vykonávali bez pomoci akýchkoľvek strojov a zariadení. Týmto zručným robotníkom a roľníkom na to stačili iba jednoduché nástroje a mocné svaly. Iste to vôbec nebolo jednoduché, ale bol tu ešte jeden ďalší pomocník - cesnak. Každý z nich dostával denne určité množstvo štipľavého cesnaku, čo im dodávalo silu a zmierňovalo nápor dobiedzavého hmyzu. Ale keď sa po nejakom čase znížili prostriedky na výstavbu týchto štátnych stavieb, znížil sa i prídel cesnaku. A chcete vedieť, kedy vznikol prvý historický zaznamenaný štrajk? Nuž, práve kvôli tejto nespokojnosti!

Ale toto nie je jediná zmienka o koreninách. Biblia hovorí v Starom zákone o koreninách ako o cennom tovare. A to i v čase, keď sa chýry o kráľovi Šalamúnovi rozniesli po celom svete. Neuveriteľnú nádheru, ktorú okolo seba vytvoril: prekrásny chrám, paláce, hrajúce fontány, obrovské množstvá zlata, stajne s rýchlymi koňmi, ale v neposlednom rade i jeho múdrosť zaujali kráľovnú zo Sáby, ktorá sa rozhodla, že kráľa Šalamúna navštívi. Vzala so sebou prekrásne dary: zlato, hodváb, voňavky, vzácne drahokamy, ale i liečivé byliny a koreniny. Na hostine, ktorú kráľ Šalamún usporiadal na jej počesť, boli pripravené chutné jedlá na tých istých vzácnych bylinách a koreninách, aké mu priniesla sábska kráľovná.

Aj v strednej dobe kamennej pračlovek ešte vždy žul surové mäso, ale jeho chuť si vylepšoval rôznymi vôňami a chuťami plodov a rastlín. No spoľahlivé dôkazy o používaní korenín pochádzajú z mladšej doby kamennej, keď už ľudia poznali mak, paštrnák, rascu a archangeliku. A keďže je človek od prírody zvedavý a rád sa dobre napapká, nedal si pokoja a postupom času nachádzal nové a nové korenisté prísady a nimi si ochucoval jedlo. Neviem ako vy, ale ja si toto jeho počínanie pochvaľujem. Veď nie je nádherné cítiť a voňať? Iste i vy uznáte, že chuť a čuch sú, najmä v gastronómii, prepotrebnými zmyslami, ktorých absencia by nás obrala o nesmierne pôžitky. Viete si napríklad predstaviť, že by ste nikdy neokúsili chuť pečeného kuriatka, rybieho ragú alebo lahodnú vláčnosť čokoládového krému? Ja veru nie, nehovoriac o tom, že hrianka nenatretá cesnakom by ma priam otrávila! I keď chuť, tá úžasná schopnosť jazyka, ktorý dokáže pomocou chuťových pohárikov vychutnať všetko to slané, sladké, kyslé, horké i štipľavé, ktoré sa nám kedy a pevne verím, že ešte mnohokrát objaví na stole - nemá taký široký záber, ako napríklad iný zmysel: sluch. Sluch je schopný porovnávať aj niekoľko zvukov naraz, ale pri jedení nám veru neposlúži. Nanajvýš ak by sme si chceli „vychutnať“ mľaskanie neslušného jedáka, ktorý si k nám v reštaurácii bezočivo prisadne. Ale zato čuch, tá úžasná schopnosť nosa... Veď si predstavte: v ústach máte riadny kúsok zemiakovej placky /nenahovárajte mi, že ju neľúbite - na to vám nenaletím/, ktorá je ochutená klobáskou, troškou slaninky, štipkou rasce, majoránky, čierneho korenia a cibule a, samozrejme, cesnakom. A na tanieri vás ešte čaká kôpka kyslej kapusty a pri ňom pohár vína... Nech sa rovno tu, pri písacom stroji prepadnem, ak vám táto súhra chutí a vôní nič nehovorí!

Koniec ukážky

ISBN 80-85562-02-2

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2016

Vytvorené prostredníctvom Publico.sk

Table of Contents

Poďakovanie

Ľahká atletika je kráľovnou športu - cesnak je kráľom stravy!

Pozvanie na výlet

Vitajte! Vitajte! Vitajte!

Koreniny od Adama

Labužníci Rimania

Moreplavci hľadajú korenie

Dane, ťavy, križiaci

Kraľovalo Holandsko

Starí mudrci o cesnaku

Cesnak ako „soška“

Prekvapenie z Mezopotámie

Plné ústa klobásy

Ach, tí zlodeji!

Strúčik v Amerike

Strúčik v Anglicku

Cesnakové centrum

Dobrosrdečný „fajnšmeker“

Temperamentné španielske flamenco

Nepostávaj pred chrámom!

Továreň pre zdravie

Cesnak náš každodenný

Ach, tie choroby!

Nechtiac spolupáchateľom

Šetrime si kravky!

Ja tvoju škoricu!

V záhrade je nenáročný

Bohatstvo v útrobách