PATITUL

KOMENTÁŘE WOLTERS KLUWER

Zákon o úřednících územních

samosprávných celků

(ukázka)

Komentář

TITUL

Klára Pondělíčková / Vít Šťastný

Zákon o úřednících

územních

samosprávných celků

Komentář

VZOR CITACE

Vzor citace:

PONDĚLÍČKOVÁ, K., ŠŤASTNÝ, V. Zákon o úřednících územních samosprávných celků. Komentář. Praha: Wolters Kluwer ČR, a. s., 2016, 252 s.

Právní stav publikace je ke dni 1. června 2016.

© Mgr. Klára Pondělíčková, JUDr. Vít Šťastný, 2016

ISBN 978-80-7552-301-3 (brož.)

ISBN 978-80-7552-302-0 (e-pub)

www.wolterskluwer.cz

OBSAH

Seznam zkratek

Seznam předpisů citovaných v komentáři

Předmluva

§ 1–43 ČÁST PRVNÍ ÚŘEDNÍCI ÚZEMNÍCH SAMOSPRÁVNÝCH CELKŮ

§ 1–3 HLAVA I ÚVODNÍ USTANOVENÍ

§ 1 Předmět úpravy

§ 2 Vymezení základních pojmů

§ 3 Zařazení k výkonu správní činnosti

§ 4–15 HLAVA II PRACOVNÍ POMĚR ÚŘEDNÍKA

§ 4–5 Díl 1 Předpoklady pro vznik pracovního poměru úředníka a předpoklady pro jmenování vedoucího úřadu

§ 4 Předpoklady pro vznik pracovního poměru úředníka

§ 5 Předpoklady pro jmenování vedoucího úřadu

§ 6–9 Díl 2 Veřejná výzva a výběrové řízení

§ 6 Veřejná výzva

§ 7 Výběrové řízení

§ 8 Výběrová komise

§ 9 Postup ve výběrovém řízení

§ 10–15 Díl 3 Úprava pracovního poměru

§ 10 Doba trvání pracovního poměru

§ 11 Převedení na jinou práci

§ 12 Odvolání z funkce

§ 13 Další odstupné

§ 14 Pracovní pohotovost

§ 15 Odpovědnost územního samosprávného celku za škodu na majetku

§ 16 HLAVA III ZÁKLADNÍ POVINNOSTI ÚŘEDNÍKA

§ 17–34 HLAVA IV VZDĚLÁVÁNÍ ÚŘEDNÍKŮ

§ 19 Vstupní vzdělávání

§ 20 Průběžné vzdělávání

§ 21 Zvláštní odborná způsobilost

§ 22 Zabezpečení zkoušky

§ 23 Zkušební komise

§ 24 Zkouška

§ 25 Osvědčení

§ 26 Řízení o námitkách

§ 27 Vzdělávání vedoucích úředníků a vedoucích úřadů

§ 28 Počítání lhůt

§ 29 Akreditace vzdělávacích institucí nebo vzdělávacích programů

§ 30 Akreditace vzdělávací instituce

§ 31 Akreditace vzdělávacího programu

§ 32 Akreditační komise

§ 33 Rovnocennost vzdělání

§ 34 Uznání rovnocennosti vzdělání

§ 35–37 HLAVA V STÁTNÍ SPRÁVA V OBLASTI VZDĚLÁVÁNÍ ÚŘEDNÍKŮ

§ 35 Působnost ministerstva

§ 36 Rozsah spolupráce ministerstva s ostatními ústředními správními úřady

§ 37 Zajištění vzdělávání ministerstvem

§ 38–43 HLAVA VI USTANOVENÍ SPOLEČNÁ A PŘECHODNÁ

§ 38–42 Díl 1 Ustanovení společná

§ 39 Zpráva o vzdělávání

§ 40 Konkurenční doložka

§ 41 Společná ustanovení o komisích

§ 42 Prováděcí právní předpisy

§ 43 Díl 2 Přechodná ustanovení

§ 44 ČÁST DRUHÁ zrušena

§ 45 ČÁST TŘETÍ zrušena

§ 46 ČÁST ČTVRTÁ Změna zákona o hlavním městě Praze

§ 47 ČÁST PÁTÁ Změna zákona, kterým se stanoví některé další předpoklady pro výkon některých funkcí ve státních orgánech a organizacích České a Slovenské Federativní Republiky

§ 48 ČÁST ŠESTÁ ÚČINNOST

Vybraná ustanovení novel

Přílohy

Vyhláška č. 512/2002 Sb.

Vyhláška č. 304/2012 Sb.

Literatura

Věcný rejstřík

Slovo o autorech

SEZNAM ZKRATEK

branný zákon

zákon č. 585/2004 Sb., o branné povinnosti a jejím zajišťování (branný zákon)

daňový řád

zákon č. 280/2009 Sb., daňový řád

kompetenční zákon

zákon České národní rady č. 2/1969 Sb., o zřízení ministerstev a jiných ústředních orgánů státní správy České republiky

kontrolní řád

zákon č. 255/2012 Sb., o kontrole (kontrolní řád)

krajské zřízení

zákon č. 129/2000 Sb., o krajích (krajské zřízení)

krizový zákon

zákon č. 240/2000 Sb., o krizovém řízení a o změně některých zákonů (krizový zákon)

nařízení vlády č. 564/2006 Sb.

nařízení vlády č. 564/2006 Sb., o platových poměrech zaměstnanců ve veřejných službách a správě

nařízení vlády č. 222/2010 Sb.

nařízení vlády č. 222/2010 Sb., o katalogu prací ve veřejných službách a správě

nařízení vlády č. 136/2015 Sb.

nařízení vlády č. 136/2015 Sb., o rovnocennosti některých zkoušek a odborných kvalifikací zvláštní části úřednické zkoušky

notářský řád

zákon č. 358/1992 Sb., o notářích a jejich činnosti (notářský řád)

obč. zák., občanský zákoník

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

obecní zřízení

zákon č. 128/2000 Sb., o obcích (obecní zřízení)

rozpočtová pravidla územních rozpočtů

zákon č. 250/2000 Sb., o rozpočtových pravidlech územních rozpočtů

směrnice 2003/88/ES

směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES o některých aspektech úpravy pracovní doby

spr. řád, správní řád

zákon č. 500/2004 Sb., správní řád

stavební zákon

zákon č. 183/2006 Sb., o územním plánování a stavebním řádu (stavební zákon)

školský zákon

zákon č. 561/2004 Sb., o předškolním, základním, středním, vyšším odborném a jiném vzdělávání (školský zákon)

tr. řád, trestní řád

zákon č. 141/1961 Sb., o trestním řízení soudním (trestní řád)

tr. zákoník, trestní zákoník

zákon č. 40/2009 Sb., trestní zákoník

Ústava

ústavní zákon č. 1/1993 Sb., Ústava České republiky

úst. zák. o bezpečnosti ČR

ústavní zákon č. 110/1998 Sb., o bezpečnosti České republiky

velký lustrační zákon

zákon č. 451/1991 Sb., kterým se stanoví některé další předpoklady pro výkon některých funkcí ve státních orgánech a organizacích České a Slovenské Federativní Republiky, České republiky a Slovenské republiky

vyhl. č. 512/2002 Sb.

vyhláška č. 512/2002 Sb., o zvláštní odborné způsobilosti úředníků územních samosprávných celků

vyhl. č. 304/2012 Sb.

vyhláška č. 304/2012 Sb., o uznání rovnocennosti vzdělání úředníků územních samosprávných celků

z. o. k.

zákon č. 90/2012 Sb., o obchodních společnostech a družstvech (zákon o obchodních korporacích)

z. s. m.

zákon č. 218/2003 Sb., o odpovědnosti mládeže za protiprávní činy a o soudnictví ve věcech mládeže a o změně některých zákonů (zákon o soudnictví ve věcech mládeže)

zák. práce, zákoník práce

zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce

zák. o hl. m. Praze

zákon č. 131/2000 Sb., o hlavním městě Praze

zák. o inspekci práce

zákon č. 251/2005 Sb., o inspekci práce

zák. o nemoc. pojištění

zákon č. 187/2006 Sb., o nemocenském pojištění

zák. o obecní policii

zákon České národní rady č. 553/1991 Sb., o obecní policii

zák. o ochr. utaj. informací

zákon č. 412/2005 Sb., o ochraně utajovaných informací a o bezpečnostní způsobilosti

zák. o ověřování

zákon č. 21/2006 Sb., o ověřování shody opisu nebo kopie s listinou a o ověřování pravosti podpisu a o změně některých zákonů (zákon o ověřování)

zák. o pobytu cizinců

zákon č. 326/1999 Sb., o pobytu cizinců na území České republiky a o změně některých zákonů

zák. o pr. na informace o živ. prostř.

zákon č. 123/1998 Sb., o právu na informace o životním prostředí

zák. o přestupcích

zákon České národní rady č. 200/1990 Sb., o přestupcích

zák. o Rejstříku trestů

zákon č. 269/1994 Sb., o Rejstříku trestů

zák. o služebním poměru příslušníků bezpečnostních sborů

zákon č. 361/2003 Sb., o služebním poměru příslušníků bezpečnostních sborů

zák. o s. p. o. d.

zákon č. 359/1999 Sb., o sociálně-právní ochraně dětí

zák. o st. službě

zákon č. 234/2014 Sb., o státní službě

zák. o stanovení obcí s pověřeným OÚ a stanovení obcí s rozšířenou působností

zákon č. 314/2002 Sb., o stanovení obcí s pověřeným obecním úřadem a stanovení obcí s rozšířenou působností

zák. o střetu zájmů

zákon č. 159/2006 Sb., o střetu zájmů

zák. o svobod. přístupu k informacím

zákon č. 106/1999 Sb., o svobodném přístupu k informacím

zák. o tr. odpovědnosti p. o., zákon o trestní odpovědnosti právnických osob

zákon č. 418/2011 Sb., o trestní odpovědnosti právnických osob a řízení proti nim

zák. o úřednících úz. samospr. celků

zákon č. 312/2002 Sb., o úřednících územních samosprávných celků a o změně některých zákonů

zák. o veř. rejstřících

zákon č. 304/2013 Sb., o veřejných rejstřících právnických a fyzických osob

zák. o vojácích z povolání

zákon č. 221/1999 Sb., o vojácích z povolání

zák. o vysokých školách

zákon č. 111/1998 Sb., o vysokých školách a o změně a doplnění dalších zákonů (zákon o vysokých školách)

zák. o vytvoření VÚSC

ústavní zákon č. 347/1997 Sb., o vytvoření vyšších územních samosprávných celků a o změně ústavního zákona České národní rady č. 1/1993 Sb., Ústava České republiky

zák. o znalcích a tlumočnících

zákon č. 36/1967 Sb., o znalcích a tlumočnících

živnostenský zákon

zákon č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský zákon)

SEZNAM PŘEDPISŮ CITOVANÝCH V KOMENTÁŘI12

ústavní zákon č. 1/1993 Sb., Ústava České republiky

ústavní zákon č. 347/1997 Sb., o vytvoření vyšších územních samosprávných celků a o změně ústavního zákona České národní rady č. 1/1993 Sb.

ústavní zákon č. 110/1998 Sb., o bezpečnosti České republiky

zákon č. 141/1961 Sb., o trestním řízení soudním (trestní řád)

zákon č. 500/2004 Sb., správní řád

zákon č. 40/2009 Sb., trestní zákoník

zákon č. 280/2009 Sb., daňový řád

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

zákon č. 90/2012 Sb., o obchodních společnostech a družstvech (zákon o obchodních korporacích)

zákon č. 36/1967 Sb., o znalcích a tlumočnících

zákon č. 2/1969 Sb., o zřízení ministerstev a jiných ústředních orgánů státní správy České republiky

zákon č. 200/1990 Sb., o přestupcích

zákon č. 451/1991 Sb., kterým se stanoví některé další předpoklady pro výkon některých funkcí ve státních orgánech a organizacích České a Slovenské Federativní Republiky, České republiky a Slovenské republiky

zákon č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský zákon)

zákon č. 553/1991 Sb., o obecní policii

zákon č. 358/1992 Sb., o notářích a jejich činnosti (notářský řád)

zákon č. 269/1994 Sb., o Rejstříku trestů

zákon č. 111/1998 Sb., o vysokých školách a o změně a doplnění dalších zákonů (zákon o vysokých školách)

zákon č. 123/1998 Sb., o právu na informace o životním prostředí

zákon č. 106/1999 Sb., o svobodném přístupu k informacím

zákon č. 221/1999 Sb., o vojácích z povolání

zákon č. 326/1999 Sb., o pobytu cizinců na území České republiky a o změně některých zákonů

zákon č. 359/1999 Sb., o sociálně-právní ochraně dětí

zákon č. 128/2000 Sb., o obcích (obecní zřízení)

zákon č. 129/2000 Sb., o krajích (krajské zřízení)

zákon č. 131/2000 Sb., o hlavním městě Praze

zákon č. 240/2000 Sb., o krizovém řízení a o změně některých zákonů (krizový zákon)

zákon č. 250/2000 Sb., o rozpočtových pravidlech územních rozpočtů

zákon č. 312/2002 Sb., o úřednících územních samosprávných celků a o změně některých zákonů

zákon č. 314/2002 Sb., o stanovení obcí s pověřeným obecním úřadem a stanovení obcí s rozšířenou působností

zákon č. 218/2003 Sb., o odpovědnosti mládeže za protiprávní činy a o soudnictví ve věcech mládeže a o změně některých zákonů (zákon o soudnictví ve věcech mládeže)

zákon č. 361/2003 Sb., o služebním poměru příslušníků bezpečnostních sborů

zákon č. 561/2004 Sb., o předškolním, základním, středním, vyšším odborném a jiném vzdělávání (školský zákon)

zákon č. 585/2004 Sb., o branné povinnosti a jejím zajišťování (branný zákon)

zákon č. 251/2005 Sb., o inspekci práce

zákon č. 412/2005 Sb., o ochraně utajovaných informací a o bezpečnostní způsobilosti

zákon č. 21/2006 Sb., o ověřování shody opisu nebo kopie s listinou a o ověřování pravosti podpisu a o změně některých zákonů (zákon o ověřování)

zákon č. 159/2006 Sb., o střetu zájmů

zákon č. 183/2006 Sb., o územním plánování a stavebním řádu (stavební zákon)

zákon č. 187/2006 Sb., o nemocenském pojištění

zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce

zákon č. 418/2011 Sb., o trestní odpovědnosti právnických osob a řízení proti nim

zákon č. 255/2012 Sb., o kontrole (kontrolní řád)

zákon č. 304/2013 Sb., o veřejných rejstřících právnických a fyzických osob

zákon č. 234/2014 Sb., o státní službě

nařízení vlády č. 564/2006 Sb., o platových poměrech zaměstnanců ve veřejných službách a správě

nařízení vlády č. 222/2010 Sb., o katalogu prací ve veřejných službách a správě

nařízení vlády č. 136/2015 Sb., o rovnocennosti některých zkoušek a odborných kvalifikací zvláštní části úřednické zkoušky

vyhláška č. 512/2002 Sb., o zvláštní odborné způsobilosti úředníků územních samosprávných celků

vyhláška č. 304/2012 Sb., o uznání rovnocennosti vzdělání úředníků územních samosprávných celků

směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby

1) Předpisy jsou řazeny v pořadí:

– ústavní zákony,

– kodexy,

– zákony,

– ostatní právní předpisy,

– právní předpisy Evropské unie.

2) Není-li uvedeno jinak, jsou všechny předpisy v textu citovány ve znění pozdějších předpisů.

PŘEDMLUVA

Zákon č. 312/2002 Sb., o úřednících územních samosprávných celků a o změně některých zákonů, nabyl účinnosti dne 1. ledna 2003 (s výjimkou některých ustanovení, která nabyla účinnosti již dnem vyhlášení zákona ve Sbírce zákonů, tj. dnem 12. července 2002). Byl přijat jako součást tzv. druhé etapy reformy veřejné správy, v jejímž rámci přešly v souvislosti se zrušením okresních úřadů nové působnosti v oblasti státní správy na krajské úřady a na obecní úřady obcí s rozšířenou působností. Hlavním cílem přijetí tohoto zákona bylo zajištění kvalitního, efektivního a nestranného výkonu veřejné správy orgány územních samosprávných celků.

Za více než třináct let účinnosti zákona o úřednících územních samosprávných celků se již praxe s řadou institutů tímto zákonem upravených sžila. Autoři komentáře se nicméně i přesto setkávají s častými dotazy týkajícími se interpretace jednotlivých ustanovení tohoto zákona. Tento komentář si proto klade za cíl napomoci s aplikací zákona o úřednících územních samosprávných celků těm, kteří s tímto zákonem nejčastěji pracují, tedy zejména samotným úředníkům územních samosprávných celků, ale také např. starostům a členům zastupitelstev.

Kromě komentáře k jednotlivým ustanovením zákona jsou pro přehlednost v textu uvedeny rovněž odkazy na související ustanovení nejen samotného zákona o úřednících územních samosprávných celků, ale i jiných souvisejících právních předpisů, především pak na ustanovení zákoníku práce, který se na pracovněprávní vztahy úředníků územních samosprávných celků podpůrně vztahuje. Uvedena je také dostupná, byť zatím nepříliš bohatá, judikatura.

Věříme, že tato publikace přispěje k lepší orientaci v právní úpravě pracovněprávních vztahů úředníků územních samosprávných celků a k její bezproblémové aplikaci v praxi.

Klára Pondělíčková

Vít Šťastný

ZÁKON

č. 312/2002 Sb.

ze dne 13. června 2002

O ÚŘEDNÍCÍCH ÚZEMNÍCH SAMOSPRÁVNÝCH CELKŮ

a o změně některých zákonů

Ve znění zákona č. 46/2004 Sb., zákona č. 234/2006 Sb.,

zákona č. 264/2006 Sb., zákona č. 227/2009 Sb., zákona č. 365/2011 Sb.,

zákona č. 420/2011 Sb., zákona č. 89/2012 Sb.

a zákona č. 250/2014 Sb.

Parlament se usnesl na tomto zákoně České republiky:

ČÁST PRVNÍ

ÚŘEDNÍCI ÚZEMNÍCH SAMOSPRÁVNÝCH CELKŮ

HLAVA I

ÚVODNÍ USTANOVENÍ

§ 1

Předmět úpravy

(1) Tento zákon upravuje pracovní poměr úředníků územních samosprávných celků a jejich vzdělávání.

(2) Na pracovněprávní vztahy úředníků územních samosprávných celků se vztahuje zákoník práce, nestanoví-li tento zákon jinak.

(3) Tento zákon se nevztahuje na zaměstnance územního samosprávného celku

a) zařazené v jeho organizačních složkách,1)

b) zařazené jen v jeho zvláštních orgánech,2)

c) kteří vykonávají výhradně pomocné, servisní nebo manuální práce nebo kteří výkon takových prací řídí.

1) § 23 a násl. zákona č. 250/2000 Sb., o rozpočtových pravidlech územních samosprávných celků.

2) Například zákon č. 254/2001 Sb., o vodách a o změně některých zákonů (vodní zákon), ve znění zákona č. 76/2002 Sb.

K § 1

1. Zákon o úřednících územních samosprávných celků byl přijat jako součást tzv. druhé etapy reformy veřejné správy, v jejímž rámci přešly v souvislosti se zrušením okresních úřadů nové působnosti v oblasti státní správy na krajské úřady a na obecní úřady obcí s rozšířenou působností. V důvodové zprávě k návrhu zákona o úřednících územních samosprávných celků se uvádí, že „hlavním cílem návrhu zákona o úřednících územních samosprávných celků je zajištění kvalitního, efektivního a nestranného výkonu veřejné správy v území. Předpokladem k tomu je profesionalizace úředníků samospráv. Profesionalizací se rozumí zvýšené nároky na jejich odbornost, stanovení povinností odpovídajících charakteru jejich práce a poskytnutí záruk a kompenzací, které by vyvažovaly rozšířené nároky a povinnosti“. K dosažení hlavního účelu právní úpravy, kterým podle předkladatele mělo být, vedle přispění ke zvýšení kvality výkonu veřejné správy územními samosprávnými celky, omezení politického subjektivismu při rozhodování o personálních otázkách a přispění ke změně pojetí veřejné správy ve službu veřejnosti, slouží hlavní zásady, na nichž je právní úprava zákona postavena. Podle obecné části důvodové zprávy k návrhu zákona jimi jsou: „kontinuita výkonu veřejné správy, nestrannost úředníků, vzdělávání úředníků jako předpoklad vysoké úrovně výkonu veřejné správy, otevřenost systému, meritní systém (postavení a nároky úředníků se řídí výhradně jejich odbornou kvalifikací a pracovním výkonem), zvýšení úrovně řízení ve veřejné správě, rovnost úředníků, stabilita úředníků, včetně vedoucích úředníků a rovnováha mezi rozšířenými povinnostmi a zvýšenými nároky a kompenzacemi“.

2. Zákon nabyl platnosti 12. července 2002. Účinnosti zákon nabyl 1. ledna 2003, ustanovení § 29–32, § 35 odst. 1 písm. k), l) a n) a § 41 nabyla účinnosti již dnem vyhlášení zákona ve Sbírce zákonů, tedy 12. července 2002.

K odst. 1

3. Ustanovení § 1 definuje věcnou a osobní působnost zákona. Zákon obsahuje právní úpravu pracovního poměru úředníků územních samosprávných celků a jejich vzdělávání. Právní úprava pracovního poměru úředníka je obsažena v hlavě II, hlava III upravuje základní povinnosti úředníka, vzdělávání úředníků pak upravuje hlava IV.

4. Komentovaný zákon je právním předpisem na pomezí práva soukromého (pracovního) a veřejného. Obsahuje tedy jak ustanovení, která jsou svou povahou ustanoveními soukromoprávními (zejména právní úprava pracovního poměru úředníků), tak ustanovení, která jsou svou povahou veřejnoprávní (právní úprava vzdělávání úředníků).

5. Územním samosprávným celkem je obec a kraj (viz čl. 99 Ústavy, podle kterého se Česká republika člení na obce, které jsou základními územními samosprávnými celky, a kraje, které jsou vyššími územními samosprávnými celky). Ustanovení § 2 odst. 1 stanoví, že obec a kraj jsou územním samosprávným celkem a pro účely komentovaného zákona jsou jím též hlavní město Praha, město, statutární město a městská část hlavního města Prahy.

6. Kdo je úředníkem, vyplývá z § 2 odst. 4, který obsahuje pozitivní definici úředníka ve spojení s § 1 odst. 3, který vymezuje okruh osob, které jsou z působnosti zákona o úřednících územních samosprávných celků vyloučeny.

7. Zákon výslovně stanoví, že upravuje pracovní poměr úředníků územních samosprávných celků a jejich vzdělávání, nevztahuje se tedy na zaměstnance územního samosprávného celku, kteří mají s územním samosprávným celkem uzavřenu dohodu o pracích konaných mimo pracovní poměr (dohodu o provedení práce, dohodu o pracovní činnosti). Ustálená výkladová praxe tudíž dovozuje, že úředníkem ve smyslu tohoto zákona (viz § 2 odst. 4) může být pouze zaměstnanec územního samosprávného celku v pracovním poměru.

8. Úředník územního samosprávného celku je v pracovním poměru k územnímu samosprávnému celku. Není tedy ve služebním poměru, na rozdíl od státních zaměstnanců ve služebním poměru (viz zák. o st. službě), příslušníků Policie České republiky, Hasičského záchranného sboru České republiky, Celní správy České republiky, Vězeňské služby České republiky, Generální inspekce bezpečnostních sborů, Bezpečnostní informační služby a Úřadu pro zahraniční styky a informace (viz zákon o služebním poměru příslušníků bezpečnostních sborů) a vojáků z povolání (viz zákon o vojácích z povolání).

K odst. 2

9. Zákon není koncipován jako komplexní právní úprava pracovněprávních vztahů úředníků, je svou povahou speciálním zákonem k zákoníku práce. Ustanovení § 1 odst. 2 v tomto smyslu výslovně stanoví, že na pracovněprávní vztahy úředníků územních samosprávných celků se vztahuje zákoník práce, nestanoví-li zákon jinak. Právní úprava zákoníku práce je tedy subsidiární k právní úpravě zákona o úřednících územních samosprávných celků a použije se tam, kde zákon nemá zvláštní právní úpravu.

10. Důvodová zpráva k návrhu zákona k tomu uváděla: „Navrhuje se koncipovat po formální stránce právní úpravu tak, že upraveny budou pouze ty záležitosti, u kterých neposkytuje současná úprava (zákoník práce a jiné pracovněprávní předpisy) uspokojivé řešení vzhledem ke specifičnosti výkonu veřejné správy. Z toho vyplývá i navrhovaná obecná podpůrná platnost zákoníku práce. Tato koncepce byla zvolena z pragmatických důvodů, a to proto, že

– počet navrhovaných odchylek od zákoníku práce je takový, že jejich případné zapracování přímo do zákoníku práce by hrozilo narušit jeho systematiku;

– počet navrhovaných odchylek od zákoníku práce na druhou stranu však není takový, aby bylo odůvodněné zpracovat komplexní úpravu pracovněprávních vztahů úředníků nezávislou na zákoníku práce; vedle sebe by pak totiž v právním řádu stály dvě normy, jejichž obsah by byl z velké části totožný;

– existence zvláštní právní normy upravující práva a povinnosti úředníků územních samosprávných celků zdůrazní význam těchto osob pro kvalitu a nestrannost veřejné správy a potvrdí vůči orgánům Evropské unie vědomí vlády a Parlamentu České republiky o důležitosti postavení úředníků veřejné správy.“

11. Na pracovněprávní vztahy zaměstnanců územních samosprávných celků, kteří nejsou úředníky ve smyslu komentovaného zákona a na něž se tedy tento zákon nevztahuje, se použije v plném rozsahu zákoník práce.

12. Zákoník práce ve svém § 4 upravuje subsidiární použití občanského zákoníku, když stanoví, že „pracovněprávní vztahy se řídí tímto zákonem; nelze-li použít tento zákon, řídí se občanským zákoníkem, a to vždy v souladu se základními zásadami pracovněprávních vztahů“. Základními zásadami pracovněprávních vztahů jsou zejména (viz § 1a zák. práce): zvláštní zákonná ochrana postavení zaměstnance, uspokojivé a bezpečné podmínky pro výkon práce, spravedlivé odměňování zaměstnance, řádný výkon práce zaměstnancem v souladu s oprávněnými zájmy zaměstnavatele a rovné zacházení se zaměstnanci a zákaz jejich diskriminace.

13. Na úředníky územních samosprávných celků se vztahuje rovněž právní úprava obsažená v nařízeních vlády vydaných na základě zmocnění v zákoníku práce – konkrétně zejména v nařízení vlády č. 564/2006 Sb., o platových poměrech zaměstnanců ve veřejných službách a správě, a v nařízení vlády č. 222/2010 Sb., o katalogu prací ve veřejných službách a správě (dále jen „nařízení vlády č. 222/2010 Sb.“).

K odst. 3

14. Odstavec 3 obsahuje negativní vymezení působnosti zákona, když vyjmenovává okruh osob, které jsou z působnosti tohoto zákona vyloučeny. Podle tohoto ustanovení se zákon nevztahuje na zaměstnance územního samosprávného celku zařazené v jeho organizačních složkách, na zaměstnance územního samosprávného celku zařazené jen v jeho zvláštních orgánech a na ty jeho zaměstnance, kteří vykonávají výhradně pomocné, servisní nebo manuální práce nebo kteří výkon takových prací řídí.

15. Právní úpravu organizačních složek územních samosprávných celků obsahuje zákon č. 250/2000 Sb., o rozpočtových pravidlech územních rozpočtů (dále jen „rozpočtová pravidla úz. rozpočtů“). Územní samosprávný celek může ve své pravomoci k plnění svých úkolů, zejména k hospodářskému využívání svého majetku a k zabezpečení veřejně prospěšných činností, mimo jiné zřizovat vlastní organizační složky, které jsou zařízeními bez právní subjektivity [viz § 23 odst. 1 písm. a) rozpočtových pravidel úz. rozpočtů]. Organizační složka územního samosprávného celku vzniká rozhodnutím zastupitelstva územního samosprávného celku a její pracovníci jsou zaměstnanci zřizovatele (tzn. územního samosprávného celku), pokud zvláštní zákon nestanoví jinak.

16. Právní úprava zvláštních orgánů územních samosprávných celků je obsažena zejména v obecním zřízení, v krajském zřízení a v zákoně o hlavním městě Praze. Podle § 106 obecního zřízení zřizuje starosta v případech stanovených zvláštními zákony pro výkon přenesené působnosti zvláštní orgány obce, jmenuje a odvolává jejich členy. V případech stanovených zvláštními zákony pak vykonává zvláštní orgán obce s rozšířenou působností státní správu pro správní obvod obce s rozšířenou působností. V čele zvláštního orgánu obce může být jen osoba, která (nestanoví-li zvláštní zákon jinak) prokázala zvláštní odbornou způsobilost v oblasti přenesené působnosti, pro jejíž výkon byl zvláštní orgán zřízen. Pro prokázání zvláštní odborné způsobilosti osoby stojící v čele zvláštního orgánu obce platí obdobně ustanovení zvláštních právních předpisů upravujících toto prokázání pro úředníky územních samosprávných celků. Povinnost prokázat zvláštní odbornou způsobilost se však nevztahuje na případy, kdy v čele zvláštního orgánu obce stojí na základě ustanovení zvláštního zákona starosta. Obdobnou právní úpravu zvláštních orgánů obsahuje i zákon o krajích (viz § 65 krajského zřízení) a zákon o hlavním městě Praze (viz § 80 zák. o hl. m. Praze). Zvláštním orgánem obce je např. komise k projednávání přestupků zřízená podle § 53 odst. 3 zák. o přestupcích nebo komise pro sociálně-právní ochranu dětí zřízená starostou obce s rozšířenou působností podle § 38 odst. 1 zák. o s. p. o. d.

17. Zákon vylučuje v § 1 odst. 3 písm. b) ze své působnosti zaměstnance územního samosprávného celku, kteří jsou zařazeni „jen“ ve zvláštních orgánech územního samosprávného celku. To znamená, že na zaměstnance územního samosprávného celku, který je vedle zařazení do zvláštního orgánu územního samosprávného celku zařazen i do úřadu územního samosprávného celku, se zákon vztahuje (příkladem může být zaměstnanec obce, který je zařazen do obecního úřadu a zároveň je členem komise k projednání přestupků).

18. Ustanovení § 1 odst. 3 písm. a) a b), výslovně z působnosti zákona vylučující zaměstnance zařazené do organizačních složek a do zvláštních orgánů územních samosprávných celků, je do určité míry nadbytečné vzhledem k samotné definici pojmu úředník obsažené v § 2 odst. 4. Podle tohoto ustanovení je totiž úředníkem zaměstnanec územního samosprávného celku podílející se na výkonu správních činností zařazený do obecního úřadu, do městského úřadu, do magistrátu statutárního města nebo do magistrátu územně členěného statutárního města, do úřadu městského obvodu nebo úřadu městské části územně členěného statutárního města, do krajského úřadu, do Magistrátu hlavního města Prahy nebo do úřadu městské části hlavního města Prahy.

19. V § 1 odst. 3 písm. c) jsou z působnosti zákona vyloučeni ti zaměstnanci územního samosprávného celku, kteří vykonávají výhradně pomocné, servisní nebo manuální práce (někdy souhrnně označované jako tzv. obslužné činnosti) nebo kteří výkon takových prací řídí. Obslužnými činnostmi jsou např. čistě administrativní práce (sekretář/ka, zaměstnanec v pokladně apod.), servisní práce (údržbář a opravář, řidič apod.) a manuální práce (uklízeč/ka, zaměstnanec zajišťující zásobování, zaměstnanec v rozmnožovně apod.).

20. Pokud se konkrétní zaměstnanec, zařazený do úřadu územního samosprávného celku, vedle pomocných, servisních nebo manuálních prací rovněž podílí na výkonu správních činností (viz § 2 odst. 3), je úředníkem. Z hlediska komentovaného zákona není pro posouzení toho, zda je zaměstnanec úředníkem či nikoliv, rozhodné, v jaké míře se podílí na výkonu správních činností a v jaké míře vykonává pomocné, servisní nebo manuální práce. Úředníkem je takový zaměstnanec, který se (za splnění ostatních podmínek) podílí na výkonu správních činností, bez ohledu na to, jaký podíl z jeho pracovní náplně výkon správních činností představuje.

21. Komentovaný zákon v § 1 odst. 3 písm. c) ze své působnosti vylučuje rovněž zaměstnance územních samosprávných celků, kteří řídí výkon pomocných, servisních nebo manuálních prací. Čistě gramatickým výkladem je možné dojít k závěru, že na zaměstnance územního samosprávného celku, který řídí zaměstnance vykonávající výhradně pomocné, servisní nebo manuální práce, se zákon nevztahuje ani v případě, že by se on sám, vedle toho, že řídí výkon takových prací, podílel na výkonu správních činností. Lze se však domnívat, že takový výklad neodpovídá smyslu právní úpravy, ani úmyslu zákonodárce. Při použití tohoto výkladu by např. mohlo docházet k absurdním situacím, kdy v případě, že by určitou správní činnost v rámci oddělení (odboru) vykonával řadový zaměstnanec a vedoucí zaměstnanec by sám žádnou správní činnost nevykonával, byl by vedoucí zaměstnanec úředníkem, zatímco v případě, že by vedoucí zaměstnanec tutéž správní činnost vykonával sám, ale jinak by řídil zaměstnance vykonávající výhradně pomocné, servisní nebo manuální práce, úředníkem nebyl. Přikláníme se tedy k názoru, že zákon o úřednících územních samosprávných celků se na zaměstnance územního samosprávného celku, který řídí zaměstnance vykonávající výhradně pomocné, servisní nebo manuální práce, nevztahuje pouze za předpokladu, že se ani on sám nepodílí na výkonu správních činností ve smyslu § 2 odst. 4.

Související ustanovení:

§ 2 odst. 1 – územní samosprávný celek, § 2 odst. 4 – úředník

Související předpisy:

čl. 99 Ústavy, – obč. zák., – zák. práce, – obecní zřízení, – krajské zřízení, – zák. o hl. m. Praze, – rozpočtová pravidla úz. rozpočtů, – nařízení vlády č. 564/2006 Sb., – nařízení vlády č. 222/2010 Sb.

Literatura:

VEDRAL, J. Zákon o úřednících územních samosprávných celků. Úvod. Vymezení působnosti zákona. (1. část). Wolters Kluwer, 2003. ASPI ID: LIT25174CZ. Dostupné v systému ASPI.

VYSOKAJOVÁ, M., KAHLE, B., RANDLOVÁ, N., HŮRKA, P., DOLEŽÍLEK, J. Zákoník práce. Komentář. 5. vydání. Praha: Wolters Kluwer, 2015.

Table of Contents

Obálka

Patitul

Titul

Vzor citace

Obsah

Seznam zkratek

Seznam předpisů citovaných v komentáři

Předmluva

ČÁST PRVNÍ ÚŘEDNÍCI ÚZEMNÍCH SAMOSPRÁVNÝCH CELKŮ

HLAVA I ÚVODNÍ USTANOVENÍ

§ 1 Předmět úpravy

HLAVA II PRACOVNÍ POMĚR ÚŘEDNÍKA

Díl 1 Předpoklady pro vznik pracovního poměru úředníka a předpoklady pro jmenování vedoucího úřadu

Díl 2 Veřejná výzva a výběrové řízení

Výběrové řízení

Díl 3 Úprava pracovního poměru

HLAVA III ZÁKLADNÍ POVINNOSTI ÚŘEDNÍKA

HLAVA IV VZDĚLÁVÁNÍ ÚŘEDNÍKŮ

Rovnocennost vzdělání

HLAVA V STÁTNÍ SPRÁVA V OBLASTI VZDĚLÁVÁNÍ ÚŘEDNÍKŮ

HLAVA VI USTANOVENÍ SPOLEČNÁ A PŘECHODNÁ

Díl 1 Ustanovení společná

Díl 2 Přechodná ustanovení

PŘÍLOHY