PATITUL

Zákon o obecné bezpečnosti výrobků

Zákon o technických požadavcích na výrobky

Komentář

(ukázka)

TITUL

Naděžda Klabusayová

Zákon o obecné bezpečnosti výrobků

Zákon o technických požadavcích na výrobky

Komentář

VZOR CITACE

Vzor citace:

KLABUSAYOVÁ, N. Zákon o obecné bezpečnosti výrobků. Zákon o technických požadavcích na výrobky. Komentář. Praha: Wolters Kluwer ČR, a. s., 2016, 244 s.

Právní stav publikace je k 1. 6. 2016.

© doc. Ing. Naděžda Klabusayová, CSc., 2016

ISBN 978-80-7552-371-6 (brož.)

ISBN 978-80-7552-372-3 (e-pub)

OBSAH

Seznam zkratek

Seznam předpisů a norem citovaných v komentáři

Předmluva

ZÁKON O OBECNÉ BEZPEČNOSTI VÝROBKŮ

§ 1–12a ČÁST PRVNÍ OBECNÁ BEZPEČNOST VÝROBKŮ

§ 1 Předmět úpravy

§ 2 Výrobek

§ 3 Obecné požadavky na bezpečnost výrobku

§ 4 Průvodní dokumentace a označování výrobků

§ 5 Povinnosti osob při zajišťování bezpečnosti výrobku uváděného na trh a do oběhu

§ 6 Opatření orgánů veřejné správy

§ 7 Dozor

§ 8 Pokuty

§ 9 Oznamovací povinnost

§ 10 zrušen

§ 11 Povinnosti celních orgánů

§ 12 Informační povinnost

§ 12a Kritéria související s bezpečností výrobků

§ 13 ČÁST DRUHÁ ZMĚNA ZÁKONA O TECHNICKÝCH POŽADAVCÍCH NA VÝROBKY

§ 14 ČÁST TŘETÍ ZMĚNA ZÁKONA O OCHRANĚ SPOTŘEBITELE

§ 15 ČÁST ČTVRTÁ ZMĚNA ZÁKONA O ČESKÉ OBCHODNÍ INSPEKCI

§ 16 ČÁST PÁTÁ zrušena

§ 17 ČÁST ŠESTÁ zrušena

§ 18 ČÁST SEDMÁ ZMĚNA VETERINÁRNÍHO ZÁKONA

§ 19 ČÁST OSMÁ ÚČINNOST

ZÁKON O TECHNICKÝCH POŽADAVCÍCH NA VÝROBKY

§ 1–22 ČÁST PRVNÍ TECHNICKÉ POŽADAVKY NA VÝROBKY A AKREDITACE SUBJEKTŮ POSUZOVÁNÍ SHODY

§ 1–2 HLAVA I ÚVODNÍ USTANOVENÍ

§ 1 Předmět úpravy

§ 2 Základní pojmy

§ 3–8 HLAVA II TECHNICKÉ PŘEDPISY A TECHNICKÉ NORMY

§ 3 Technické předpisy a technické dokumenty

§ 4 České technické normy

§ 4a Harmonizované technické normy a určené normy

§ 5 Zabezpečení tvorby českých technických norem

§ 6 Podmínky tvorby a vydávání českých technických norem

§ 7 Informační povinnosti

§ 8 zrušen

§ 9–13c HLAVA III STÁTNÍ ZKUŠEBNICTVÍ

§ 9 Státní zkušebnictví

§ 10 Certifikace

§ 11 Autorizace

§ 11a Autorizované osoby

§ 11b Zrušení nebo pozastavení autorizace

§ 11c Subjekty pro technické posuzování

§ 11d Zákon o posuzování shody stanovených výrobků při jejich dodávání na trh

Posuzování shody

§ 12 Stanovené výrobky a posouzení shody

§ 13 Označení CE

§ 13a zrušen

§ 13b Doložka vzájemného uznávání mezi EU, Tureckem a některými státy ESVO/EHP

§ 13c Stavební výrobek s označením CE na trhu v ČR

§ 14–17 HLAVA IV AKREDITACE SUBJEKTŮ POSUZOVÁNÍ SHODY

§ 14 Akreditace

§ 15 Akreditační orgán

§ 16 Udělení akreditace

§ 17 Veřejnoprávní smlouva o akreditaci

§ 18–22 HLAVA V USTANOVENÍ SPOLEČNÁ A PŘECHODNÁ

§ 18 Dozor

§ 18a Ochranná opatření

§ 18b Oznamovací povinnost

§ 18c Poskytování informací o stavebních výrobcích s označením CE

Správní delikty

§ 19 Přestupky

§ 19a Správní delikty právnických a podnikajících fyzických osob

§ 19b Společná ustanovení ke správním deliktům

§ 20 Řízení

§ 20a Mlčenlivost

§ 20b Práva a povinnosti zemí ESVO

§ 21 Přechodná ustanovení

§ 22 Zmocnění

§ 23–24 ČÁST DRUHÁ ZMĚNA A DOPLNĚNÍ NĚKTERÝCH ZÁKONŮ

§ 23 HLAVA I ZMĚNA A DOPLNĚNÍ ZÁKONA ČESKÉ NÁRODNÍ RADY Č. 64/1986 Sb., O ČESKÉ OBCHODNÍ INSPEKCI, VE ZNĚNÍ ZÁKONA ČESKÉ NÁRODNÍ RADY Č. 240/1992 Sb.

§ 24 HLAVA II ZMĚNA A DOPLNĚNÍ ZÁKONA ČESKÉ NÁRODNÍ RADY Č. 20/1993 Sb., O ZABEZPEČENÍ VÝKONU STÁTNÍ SPRÁVY V OBLASTI TECHNICKÉ NORMALIZACE, METROLOGIE A STÁTNÍHO ZKUŠEBNICTVÍ

§ 25–26 ČÁST TŘETÍ ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

Vybraná ustanovení novel

Příloha

Zákon č. 90/2016 Sb.

Věcný rejstřík

Slovo o autorce

SEZNAM ZKRATEK

Právní předpisy

celní kodex Unie

nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 952/2013/EU, kterým se stanoví celní kodex Unie

celní zákon

zákon č. 242/2016 Sb., celní zákon

kompetenční zákon

zákon č. 2/1969 Sb., o zřízení ministerstev a jiných ústředních orgánů státní správy České republiky

kontrolní řád

zákon č. 255/2012 Sb., o kontrole (kontrolní řád)

Listina EU

Listina základních práv Evropské unie

nařízení 1935/2004/ES

nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1935/2004 o materiálech a předmětech určených pro styk s potravinami a o zrušení směrnic 80/590/EHS a 89/109/EHS

nařízení 764/2008/ES

nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 764/2008, kterým se stanoví postupy týkající se uplatňování některých vnitrostátních technických pravidel u výrobků uvedených v souladu s právními předpisy na trh v jiném členském státě a kterým se zrušuje rozhodnutí č. 3052/95/ES

nařízení 765/2008/ES

nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 339/93

nařízení 1221/2009/ES

nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č.1221/2009 o dobrovolné účasti organizací v systému Společenství pro environmentální řízení podniků a audit (EMAS) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 761/2001, rozhodnutí Komise 2001/681/ES a 2006/193/ES

nařízení 305/2011/EU

nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011, kterým se stanoví harmonizované podmínky pro uvádění stavebních výrobků na trh a kterým se zrušuje směrnice Rady 89/106/EHS

nařízení 600/2012/EU

nařízení Komise (EU) č. 600/2012 o ověřování výkazů emisí skleníkových plynů a výkazů tunokilometrů a akreditaci ověřovatelů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES

nařízení 1025/2012/EU

nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 o evropské normalizaci, změně směrnic Rady 89/686/EHS a 93/15/EHS a směrnic Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES, 2009/23/ES a 2009/105/ES, a kterým se ruší rozhodnutí Rady 87/95/EHS a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1673/2006/ES

nařízení 574/2014/EU

nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 574/2014, kterým se mění příloha III nařízení (EU) č.  305/2011 o vzoru, který se použije pro vypracování prohlášení o vlastnostech stavebních výrobků

nařízení 2015/2446/EU

nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013, pokud jde o podrobná pravidla k některým ustanovením celního kodexu Unie

nařízení 2015/2447/EU

prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2447, kterým se stanoví prováděcí pravidla k některým ustanovením nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013, kterým se stanoví celní kodex Unie

nařízení 2016/341/EU

nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/341, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013, pokud jde o přechodná pravidla k některým ustanovením celního kodexu Unie, pokud příslušné elektronické systémy dosud nejsou v provozu, a kterým se mění nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446

nařízení vlády č. 173/1997 Sb.

nařízení vlády č. 173/1997 Sb., kterým se stanoví vybrané výrobky k posuzování shody

nařízení vlády č. 179/1997 Sb.

nařízení vlády č. 179/1997 Sb., kterým se stanoví grafická podoba české značky shody, její provedení a umístění na výrobku

nařízení vlády č.  378/2001 Sb.

nařízení vlády č.  378/2001 Sb., kterým se stanoví bližší požadavky na bezpečný provoz a používání strojů, technických zařízení, přístrojů a nářadí

nařízení vlády č. 163/2002 Sb.

nařízení vlády č. 163/2002 Sb., kterým se stanoví technické požadavky na vybrané stavební výrobky, ve znění nařízení č. 312/2005 Sb.

nařízení vlády č. 339/2002 Sb.

nařízení vlády č. 339/2002 Sb., o postupech při poskytování informací v oblasti technických předpisů, technických dokumentů a technických norem

nařízení vlády č. 21/2003 Sb.

nařízení vlády č. 21/2003 Sb., kterým se stanoví technické požadavky na osobní ochranné prostředky

nařízení vlády č. 396/2004 Sb.

nařízení vlády č. 396/2004 Sb., o postupech, obsahu a formě informace o výskytu nebezpečných nepotravinářských výrobků

nařízení vlády č. 591/2006 Sb.

nařízení vlády č. 591/2006 Sb., o bližších minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví při práci na staveništích

nařízení vlády č. 198/2007 Sb.

nařízení vlády č. 198/2007 Sb., o bezpečnosti zapalovačů uváděných na trh

nařízení vlády č. 86/2011 Sb.

nařízení vlády č. 86/2011 Sb., o technických požadavcích na hračky

obč. zák.

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

rozhodnutí 768/2008/ES

rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES o společném rámci pro uvádění výrobků na trh a o zrušení rozhodnutí Rady 93/465/EHS

rozhodnutí 2010/15/EU

rozhodnutí Komise č. 2010/15/EU, kterým se stanoví pokyny pro řízení systému Společenství pro rychlou výměnu informací „RAPEX“ zřízeného podle článku 12 a pro postup oznamování stanovený podle článku 11 směrnice 2001/95/ES (směrnice o obecné bezpečnosti výrobků)

SFEU, Smlouva o fungování EU

Smlouva o fungování Evropské unie

směrnice 85/374/EHS

směrnice Rady o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se odpovědnosti za vadné výrobky (85/374/EHS)

směrnice 89/654/EHS

směrnice Rady o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví na pracovišti (první samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) (89/654/EHS)

směrnice 2001/95/ES

směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES o obecné bezpečnosti výrobků

směrnice 2006/123/ES

směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu

směrnice 2014/29/EU

směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/29/EU o jednoduchých tlakových nádobách

směrnice 2014/33/EU

směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/33/EU o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se výtahů a bezpečnostních komponent pro výtahy

směrnice 2015/1535/EU

směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1535 o postupu při poskytování informací v oblasti technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti

spr. řád, správní řád

zákon č. 500/2004 Sb., správní řád

stavební zákon

zákon č. 183/2006 Sb., o územním plánování a stavebním řádu (stavební řád)

vyhláška č. 486/2008 Sb.

vyhláška č. 486/2008 Sb., kterou se stanoví odborné činnosti související se zabezpečením vydávání a řádné distribuce českých technických norem a úplata za jejich poskytování

vyhláška č. 208/2007 Sb.

vyhláška č. 208/2007 Sb., o podrobnostech stanovených k provedení zákona o uznávání výsledků dalšího vzdělávání

vyhláška č. 19/1979 Sb.

vyhláška Českého úřadu bezpečnosti práce a Českého báňského úřadu č. 19/1979 Sb., kterou se určují vyhrazená zdvihací zařízení a stanoví některé podmínky k zajištění jejich bezpečnosti

zákon o cenách

zákon č. 526/1990 Sb., o cenách

zák. o ČOI

zákon č. 64/1986 Sb., o České obchodní inspekci

zák. o dráhách

zákon č. 266/1994 Sb., o dráhách

zák. o hnojivech

zákon č. 156/1998 Sb., o hnojivech, pomocných půdních látkách, pomocných rostlinných přípravcích a substrátech a o agrochemickém zkoušení zemědělských půd (zákon o hnojivech)

zák. o hornické činnosti, výbušninách a o státní báňské správě

zákon č. 61/1988 Sb., o hornické činnosti, výbušninách a o státní báňské správě

zák. o krmivech

zákon č. 91/1996 Sb., o krmivech

zák. o léčivech

zákon č. 378/2007 Sb., o léčivech

zák. o námořní plavbě

zákon č. 61/2000 Sb., o námořní plavbě

zák. o obecné bezpečnosti výrobků

zákon č. 102/2001 Sb., o obecné bezpečnosti výrobků a o změně některých zákonů (zákon o obecné bezpečnosti výrobků)

zák. o ochraně osobních údajů

zákon č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů a o změně některých zákonů

zák. o ochraně spotřebitele

zákon č. 634/1992 Sb., o ochraně spotřebitele

zák. o ochraně veřejného zdraví

zákon č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví a o změně některých souvisejících zákonů

zák. o potravinách a tabákových výrobcích

zákon č. 110/1997 Sb., o potravinách a tabákových výrobcích a o změně a doplnění některých souvisejících zákonů

zák. o posuzování shody

zákon č. 90/2016 Sb., o posuzování shody stanovených výrobků při jejich dodávání na trh

zák. o přestupcích

zákon č. 200/1990 Sb., o přestupcích

zák. o rozhodování některých kompetenčních sporů

zákon č. 131/2002 Sb., o rozhodování některých kompetenčních sporů

zák. o Státní zemědělské a potravinářské inspekci

zákon č. 146/2002 Sb., o Státní zemědělské a potravinářské inspekci a o změně některých souvisejících zákonů

zák. o tech. požadavcích na výrobky

zákon č. 22/1997 Sb., o technických požadavcích na výrobky a o změně a doplnění některých zákonů

zák. o uznávání výsledků dalšího vzdělávání

zákon č. 179/2006 Sb., o ověřování a uznávání výsledků dalšího vzdělávání a o změně některých zákonů (zákon o uznávání výsledků dalšího vzdělávání)

zák. o vnitrozemské plavbě

zákon č. 114/1995 Sb., o vnitrozemské plavbě

zák. o zabezpečení výkonu státní správy v oblasti technické normalizace, metrologie a státního zkušebnictví

zákon České národní rady č. 20/1993 Sb.,  o zabezpečení výkonu státní správy v oblasti technické normalizace, metrologie a státního zkušebnictví

zák. o zbraních

zákon č. 119/2002 Sb., o střelných zbraních a střelivu (zákon o zbraních)

zák. o zdravotnických prostředcích

zákon č. 268/2014 Sb., o zdravotnických prostředcích

zák. práce

zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce

Ostatní zkratky

AO

autorizovaná osoba

CCZ

česká značka shody

CE (Conformité Européenne)

označení shody

CEN (European Committee for Standardization)

Evropská komise pro normalizaci

CENELEC (European Committee for Electrotechnical Standardization)

Evropská komise pro normalizaci v elektrotechnice

ČIA

Český institut pro akreditaci

ČOI

Česká obchodní inspekce

ČSN

česká technická norma

ČSN EN

harmonizovaná evropská norma

EA (European co-operation for Accreditation)

Evropská spolupráce pro akreditaci

EHP

Evropský hospodářský prostor

EHS

Evropské hospodářské společenství

EP

Evropský parlament

ES

Evropské společenství

ESVO

Evropské sdružení volného obchodu

ETSI (European Telecommunications Standards Institute)

Evropský ústav pro telekomunikační normy

EU

Evropská unie

HD

harmonizační dokument

IEC (International Electrotechnical Commission)

Mezinárodní elektrotechnická komise

ISO (International Organization for Standardization)

Mezinárodní komise pro normalizaci

Komise

Evropská komise

MPO ČR

Ministerstvo průmyslu a obchodu České republiky

NANDO (New Approach Notified and Designated Organisations)

elektronický nástroj vyvinutý a spravovaný Evropskou komisí, který obsahuje seznam všech oznámených subjektů

Rada

Rada Evropské unie

RAPEX (Rapid Alert System for Non-Food Products)

rychlý výstražný informační systém pro nebezpečné spotřebitelské výrobky nepotravinářského charakteru

TNK

Technická normalizační komise

TSE

Turecký institut pro normalizaci

ÚNMZ, Úřad

Úřad pro technickou normalizaci, metrologii a státní zkušebnictví

SEZNAM PŘEDPISŮ A NOREM CITOVANÝCH V KOMENTÁŘI[1], 2

Smlouva o fungování Evropské unie

Listina základních práv Evropské unie

nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1935/2004 o materiálech a předmětech určených pro styk s potravinami a o zrušení směrnic 80/590/EHS a 89/109/EHS

nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 764/2008, kterým se stanoví postupy týkající se uplatňování některých vnitrostátních technických pravidel u výrobků uvedených v souladu s právními předpisy na trh v jiném členském státě a kterým se zrušuje rozhodnutí č. 3052/95/ES

nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 339/93

nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 o dobrovolné účasti organizací v systému Společenství pro environmentální řízení podniků a audit (EMAS) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 761/2001, rozhodnutí Komise 2001/681/ES a 2006/193/ES

nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011, kterým se stanoví harmonizované podmínky pro uvádění stavebních výrobků na trh a kterým se zrušuje směrnice Rady 89/106/EHS

nařízení Komise (EU) č. 600/2012 o ověřování výkazů emisí skleníkových plynů a výkazů tunokilometrů a akreditaci ověřovatelů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES

nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 o evropské normalizaci, změně směrnic Rady 89/686/EHS a 93/15/EHS a směrnic Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES, 2009/23/ES a 2009/105/ES, a kterým se ruší rozhodnutí Rady 87/95/EHS a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1673/2006/ES

prováděcí nařízení Komise (EU) č. 920/2013 o jmenování oznámených subjektů podle směrnice Rady 90/385/EHS o aktivních implantabilních prostředcích a směrnice Rady 93/42/EHS o zdravotnických prostředcích a dozoru nad těmito subjekty

nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 952/2013/EU, kterým se stanoví celní kodex Unie

nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 574/2014, kterým se mění příloha III nařízení (EU) č.  305/2011 o vzoru, který se použije pro vypracování prohlášení o vlastnostech stavebních výrobků

nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013, pokud jde o podrobná pravidla k některým ustanovením celního kodexu Unie

prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2447, kterým se stanoví prováděcí pravidla k některým ustanovením nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013, kterým se stanoví celní kodex Unie

nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/341, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013, pokud jde o přechodná pravidla k některým ustanovením celního kodexu Unie, pokud příslušné elektronické systémy dosud nejsou v provozu, a kterým se mění nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446

směrnice Rady 85/374/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se odpovědnosti za vadné výrobky

směrnice Rady 89/654/EHS o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví na pracovišti (první samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS)

směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES o obecné bezpečnosti výrobků

směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu

směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/29/EU o jednoduchých tlakových nádobách

směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/33/EU o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se výtahů a bezpečnostních komponent pro výtahy

směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1535 o postupu při poskytování informací v oblasti technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti

rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES o společném rámci pro uvádění výrobků na trh a o zrušení rozhodnutí Rady 93/465/EHS

rozhodnutí Komise č. 2010/15/EU, kterým se stanoví pokyny pro řízení systému Společenství pro rychlou výměnu informací „RAPEX“ zřízeného podle článku 12 a pro postup oznamování stanovený podle článku 11 směrnice 2001/95/ES (směrnice o obecné bezpečnosti výrobků)

usnesení Rady 85/C 136/01 o novém přístupu k technické harmonizaci a normalizaci

zákon č. 500/2004 Sb., správní řád

zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

zákon č. 2/1969 Sb., o zřízení ministerstev a jiných ústředních orgánů státní správy České republiky

zákon č. 64/1986 Sb., o České obchodní inspekci

zákon č. 61/1988 Sb., o hornické činnosti, výbušninách a o státní báňské správě

zákon č. 200/1990 Sb., o přestupcích

zákon č. 526/1990 Sb., o cenách

zákon č. 634/1992 Sb., o ochraně spotřebitele

zákon České národní rady č. 20/1993 Sb.,  o zabezpečení výkonu státní správy v oblasti technické normalizace, metrologie a státního zkušebnictví

zákon č. 266/1994 Sb., o dráhách

zákon č. 114/1995 Sb., o vnitrozemské plavbě

zákon č. 91/1996 Sb., o krmivech

zákon č. 22/1997 Sb., o technických požadavcích na výrobky a o změně a doplnění některých zákonů

zákon č. 110/1997 Sb., o potravinách a tabákových výrobcích a o změně a doplnění některých souvisejících zákonů

zákon č. 156/1998 Sb., o hnojivech, pomocných půdních látkách, pomocných rostlinných přípravcích a substrátech a o agrochemickém zkoušení zemědělských půd (zákon o hnojivech)

zákon č. 61/2000 Sb., o námořní plavbě

zákon č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů a o změně některých zákonů

zákon č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví a o změně některých souvisejících zákonů

zákon č. 102/2001 Sb., o obecné bezpečnosti výrobků a o změně některých zákonů (zákon o obecné bezpečnosti výrobků)

zákon č. 119/2002 Sb., o střelných zbraních a střelivu (zákon o zbraních)

zákon č. 131/2002 Sb., o rozhodování některých kompetenčních sporů

zákon č. 146/2002 Sb., o Státní zemědělské a potravinářské inspekci a o změně některých souvisejících zákonů

zákon č. 179/2006 Sb., o ověřování a uznávání výsledků dalšího vzdělávání a o změně některých zákonů (zákon o uznávání výsledků dalšího vzdělávání)

zákon č. 183/2006 Sb., o územním plánování a stavebním řádu (stavební řád)

zákon č. 378/2007 Sb., o léčivech

zákon č. 255/2012 Sb., o kontrole (kontrolní řád)

zákon č. 268/2014 Sb., o zdravotnických prostředcích

zákon č. 90/2016 Sb., o posuzování shody stanovených výrobků při jejich dodávání na trh

zákon č. 242/2016 Sb., celní zákon

nařízení vlády č. 173/1997 Sb., kterým se stanoví vybrané výrobky k posuzování shody

nařízení vlády č. 179/1997 Sb., kterým se stanoví grafická podoba české značky shody, její provedení a umístění na výrobku

nařízení vlády č.  378/2001 Sb., kterým se stanoví bližší požadavky na bezpečný provoz a používání strojů, technických zařízení, přístrojů a nářadí

nařízení vlády č. 163/2002 Sb., kterým se stanoví technické požadavky na vybrané stavební výrobky, ve znění nařízení č. 312/2005 Sb.

nařízení vlády č. 339/2002 Sb., o postupech při poskytování informací v oblasti technických předpisů, technických dokumentů a technických norem

nařízení vlády č. 21/2003 Sb., kterým se stanoví technické požadavky na osobní ochranné prostředky

nařízení vlády č. 396/2004 Sb., o postupech, obsahu a formě informace o výskytu nebezpečných nepotravinářských výrobků

nařízení vlády č. 591/2006 Sb., o bližších minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví při práci na staveništích

nařízení vlády č. 198/2007 Sb., o bezpečnosti zapalovačů uváděných na trh

nařízení vlády č. 86/2011 Sb., o technických požadavcích na hračky

vyhláška Ministerstva průmyslu a obchodu č. 486/2008 Sb., kterou se stanoví odborné činnosti související se zabezpečením vydávání a řádné distribuce českých technických norem a úplata za jejich poskytování

vyhláška Ministerstva školství, mládeže a tělovýchovy č. 208/2007 Sb., o podrobnostech stanovených k provedení zákona o uznávání výsledků dalšího vzdělávání

vyhláška Českého úřadu bezpečnosti práce a Českého báňského úřadu č. 19/1979 Sb., kterou se určují vyhrazená zdvihací zařízení a stanoví některé podmínky k zajištění jejich bezpečnosti

rozhodnutí Ministerstva průmyslu a obchodu č. 190/2010

sdělení Ministerstva průmyslu a obchodu č. 237/1997 Sb.

sdělení Ministerstva průmyslu a obchodu č. 438/2008 Sb.

ČSN EN 45011:1998

ČSN EN ISO/IEC 17024:2003

ČSN EN ISO/IEC 17050-1:2004

ČSN EN ISO/IEC 17020:2005

ČSN EN ISO/IEC 17025:2005

ČSN EN ISO 15189:2007

ČSN ISO 14065:2008

ČSN EN ISO/IEC 17043:2010

ČSN EN ISO/IEC 17021:2011

ČSN EN ISO/IEC 17020:2012

ČSN EN ISO/IEC 17024:2013

ČSN EN ISO/IEC 17065:2013

1) Předpisy jsou řazeny v pořadí:

– právní předpisy Evropské unie,

– kodexy,

– ostatní právní předpisy,

– české technické normy.

2) Není-li dále uvedeno jinak, jsou všechny předpisy citovány ve znění pozdějších předpisů, resp. v konsolidované verzi.

PŘEDMLUVA

Pro řádné fungování jednotného trhu byla vydána celá řada legislativních právních předpisů, které mají odstranit překážky volného pohybu zboží a které ukládají hospodářským subjektům obecnou povinnost uvádět na trh Evropské unie pouze bezpečné výrobky.

Evropská unie rozděluje výrobky do regulované a neregulované sféry. Regulovaná sféra je oblastí, ve které je plně uplatňována harmonizace předpisů a směrnic a omezuje se na stanovení základních požadavků na bezpečnost, které musí výrobky dodávané na jednotný trh splňovat. Do regulované (harmonizované) sféry spadají výrobky, které potenciálně ohrožují oprávněný zájem (ochrana zdraví a bezpečnosti osob, majetku, životního prostředí), a musí proto splnit technické požadavky na výrobky, které jsou stanoveny příslušnými právními předpisy Evropské unie. Směrnice Evropské unie jsou na národních úrovních uplatňovány formou národních právních předpisů, které stanovují podmínky jejich uvádění na trh, postupy posuzování shody, zvláštní označení apod.

Neregulovaná sféra v sobě zahrnuje předpisy, které upravují závazné požadavky, jsou také obsahem národních právních předpisů a na úrovni Evropské unie nejsou harmonizovány. V Evropské unii je prosazováno liberální pojetí technických předpisů. Požadavky jsou v technických předpisech formulovány obecně s tím, že obecné požadavky je možno splnit buď dodržením nezávazných evropských norem, nebo jiným stanoveným postupem, který je ve shodě s použitým technickým řešením a soudobými poznatky vědy a techniky. Na evropské úrovni se u výrobků, které nejsou harmonizovány, aplikuje princip vzájemného uznávání. Podle něho platí, že co je vyrobeno podle předpisů jednoho státu a legálně v něm uvedeno na trh, může být uváděno na trhy i ostatních členských států, aniž by tomu orgány dohledu nad trhem za normálních okolností jakkoli bránily.

V regulované oblasti si praxe postupem let vyžádala další zpřesňování a zlepšování pravidel, platných pro oblast volného pohybu výrobků v rámci Evropské unie. Dne 1. ledna 2010 vstoupil v platnost Nový legislativní rámec (New Legislative Framework) pro uvádění výrobků na trh, který tvoří rámec pro předpisy a normy z harmonizované oblasti. Je tvořen třemi významnými právními dokumenty: rozhodnutím č. 768/2008, o společném rámci pro uvádění výrobků na trh, nařízením Evropského parlamentu a Rady č. 765/2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh, a nařízením Evropského parlamentu a Rady č. 764/2008, kterým se stanoví postupy týkající se uplatňování některých vnitrostátních technických pravidel u výrobků uvedených v souladu s právními předpisy na trh v jiném členském státě.

Nejdůležitější změnou, kterou Nový legislativní rámec přinesl, je, že právní předpisy Evropské unie byly dříve v zásadě zaměřeny na stanovení požadavků souvisejících s výrobkem, zatímco nyní se klade stejný důraz také na aspekty prosazování požadavků během celé doby životnosti výrobků.

Nový legislativní rámec je navržen tak, aby zlepšoval fungování jednotného trhu a jeho hlavním cílem je zajistit bezpečnost občanů a omezit počet výrobků na trhu, které nevyhovují evropské legislativě. Dalším cílem Nového legislativního rámce je celková soudržnost a konzistentnost, postup oznamování, akreditace, zlepšení kvality prací prováděných subjekty působícími při zkoušení a certifikaci výrobků, postupy posuzování shody, označení CE, dozor nad trhem, aj.

Tato publikace komentuje zákon o obecné bezpečnosti výrobků (zákon č. 102/2001 Sb.) a zákon o technických požadavcích na výrobky (zákon č. 22/1979 Sb.), které jsou základními výchozími normami neharmonizované a harmonizované sféry. Komentář k oběma zákonům vychází z nutnosti zajištění co nejširší orientace v uplatňování Nového legislativního rámce pro uvádění výrobků na trh a jeho zohlednění, což tvoří základní předpoklad pro implementaci požadavků stanovených ve všech druzích harmonizačních právních předpisů Evropské unie.

V této souvislosti je třeba čtenáře upozornit, že na základě Nového legislativního rámce byl vládou schválen také zákon č. 90/2016 Sb., o posuzování shody, který vstoupil v platnost 15. dubna 2016 a který se vztahuje na výrobky, pro něž byly na jeho základě vydány nové právní předpisy Evropské unie. Jeho nekomentované znění je přílohou této publikace.

Snahou a záměrem autorky bylo v komentovaném znění obou výše zmiňovaných zákonů vysvětlit podstatné pojmy, které se v analyzované oblasti vyskytují v návaznosti na legislativní předpisy, protože materiály a literatura, které se k nim vztahují, jsou velmi obsáhlé, neucelené a v mnoha případech také velmi složité a nepřehledné.

Autorka

Ostrava, srpen 2016

ZÁKON O OBECNÉ BEZPEČNOSTI VÝROBKŮ

ZÁKON

č. 102/2001 Sb.

ze dne 22. února 2001

O OBECNÉ BEZPEČNOSTI VÝROBKŮ

a o změně některých zákonů (zákon o obecné bezpečnosti výrobků)

Ve znění zákona č.146/2002 Sb., č. 277/2003 Sb., č. 229/2006 Sb., č. 160/2007 Sb., č. 378/2007 Sb., č. 490/2009 Sb., č. 281/2009 Sb., č. 18/2012 Sb., č. 64/2014 Sb.

Parlament se usnesl na tomto zákoně České republiky:

ČÁST PRVNÍ

OBECNÁ BEZPEČNOST VÝROBKŮ

§ 1

Předmět úpravy

(1) Účelem tohoto zákona je zajistit, v souladu s právem Evropských společenství,1) aby výrobky uváděné na trh2) nebo do oběhu3) byly z hlediska bezpečnosti a ochrany zdraví pro spotřebitele4) bezpečné.

(2) Tento zákon se pro posouzení bezpečnosti výrobku nebo pro omezení rizik, která jsou s užíváním výrobku spojená, použije tehdy, jestliže požadavky na bezpečnost nebo omezení rizik nestanoví příslušná ustanovení zvláštního právního předpisu,5) který přejímá požadavky stanovené právem Evropských společenství.

1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES o všeobecné bezpečnosti výrobků a nařízení Rady č. 339/93/EHS o kontrolách shody s pravidly bezpečnosti výrobků v případě výrobků dovážených ze třetích zemí.

2) § 2 písm. b) zákona č. 22/1997 Sb., o technických požadavcích na výrobky a o změně a doplnění některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů.

3) § 2 písm. o) zákona č. 110/1997 Sb., o potravinách a tabákových výrobcích, ve znění pozdějších předpisů.

4) § 52 odst. 3 občanského zákoníku.

5) Například zákon č. 22/1997 Sb., ve znění pozdějších předpisů, nařízení vlády č. 19/2003 Sb., kterým se stanoví technické požadavky na hračky, nařízení vlády č. 21/2003 Sb., kterým se stanoví technické požadavky na osobní ochranné prostředky, nařízení vlády č. 181/2001 Sb., kterým se stanoví technické požadavky na zdravotnické prostředky, ve znění nařízení vlády č. 336/2001 Sb., nařízení vlády č. 191/2001 Sb., kterým se stanoví technické požadavky na aktivní implantabilní zdravotnické prostředky, ve znění nařízení vlády č. 337/2001 Sb., nařízení vlády č. 286/2001 Sb., kterým se stanoví technické požadavky na diagnostické zdravotnické prostředky in vitro, zákon č. 79/1997 Sb., o léčivech a o změnách a doplnění některých souvisejících zákonů, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 123/2000 Sb., o zdravotnických prostředcích a o změně některých souvisejících zákonů, vyhláška č. 26/2001 Sb., o kosmetických prostředcích, ve znění vyhlášky č. 268/2001 Sb., zákon č. 110/1997 Sb., o potravinách a tabákových výrobcích, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 91/1996 Sb., o krmivech, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 156/1998 Sb., o hnojivech, pomocných podpůrných látkách, pomocných rostlinných přípravcích a substrátech a o agrochemickém zkoušení zemědělských půd (zákon o hnojivech), ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 157/1998 Sb., o chemických látkách a chemických přípravcích a o změně některých dalších zákonů, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 119/2002 Sb., o střelných zbraních a střelivu a o změně zákona č. 156/2000 Sb., o ověřování střelných zbraní, střeliva a pyrotechnických předmětů a o změně zákona č. 288/1999 Sb., o střelných zbraních a střelivu (zákon o střelných zbraních), ve znění zákona č. 13/1998 Sb., a zákona č. 368/1992 Sb., o správních poplatcích, ve znění pozdějších předpisů, a zákona č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský zákon), ve znění pozdějších předpisů, (zákon o zbraních), ve znění zákona č. 320/2002 Sb., zákon č. 86/2002 Sb., o ochraně ovzduší a o změně některých dalších zákonů (zákon o ochraně ovzduší).

K odst. 1

Česká republika svým začleněním do Evropské unie převzala závazek týkající se zajištění postupného souladu vnitrostátního zákonodárství s legislativou Evropské unie a tato skutečnost byla respektována při tvorbě zákona o obecné bezpečnosti výrobků. V zájmu zabezpečení vysoké ochrany života a zdraví lidí a snahy uvádět na trh pouze bezpečné výrobky byla přijata směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES ze dne 3. prosince 2001 o obecné bezpečnosti výrobků (která nahradila směrnici Rady 92/59/EHS ze dne 29. června 1992 o všeobecné bezpečnosti výrobků) a nařízení Rady č. 339/93/EHS o kontrolách shody s předpisy o bezpečnosti výrobků v případě výrobků dovážených z třetích zemí.

Na úrovni Evropské unie byl tak stanoven obecný požadavek na bezpečnost pro každý výrobek uváděný na trh nebo jiným způsobem dodávaný nebo poskytovaný spotřebitelům, který je určen pro spotřebitele nebo pravděpodobně za rozumně předvídatelných podmínek používaný spotřebiteli. Výrobek je na trh Evropské unie uveden, když je poprvé zpřístupněn. To se stane v okamžiku, kdy je výrobek předán ze stadia výroby se záměrem jeho distribuce nebo používání na trhu Evropské unie. Pojem uvedení na trh se vztahuje na každý jednotlivý výrobek, ne na druh výrobku, a to ať byl vyroben jako samostatná jednotka nebo sériově.

Na uvádění výrobků na trh a do oběhu je odkazováno také v zákoně o technických požadavcích na výrobky, v zákoně o potravinách a tabákových výrobcích. Uvedením výrobku na trh je, dle ustanovení § 2 písm. b) zák. o tech. požadavcích na výrobky, první dodání výrobku na trh v rámci obchodní činnosti, kterým se rozumí předání nebo nabídnutí k předání výrobku nebo převod vlastnického práva k výrobku za účelem distribuce, používání nebo spotřeby na trhu Evropské unie, nestanoví-li zvláštní zákon jinak. Za uvedené na trh se považují i výrobky vyrobené nebo dovezené pro provozní potřeby při vlastním podnikání výrobců nebo dovozců a výrobky poskytnuté k opakovanému použití, je-li u nich před opakovaným použitím posuzována shoda s právními předpisy, pokud tak stanoví nařízení vlády. Je-li to nezbytné, vláda nařízením blíže vymezí pojem uvedení na trh pro výrobky, na které se tento technický předpis vztahuje.

Uváděním výrobků do oběhu je chápáno jejich nabízení k prodeji, prodej nebo jiná forma nabízení ke spotřebě, skladování, přeprava pro potřeby prodeje nebo dovoz za účelem prodeje ode dne propuštění do volného oběhu.

Za uvedení výrobku na trh se nepovažuje, jestliže se jedná o výrobek, který:

– byl předán výrobcem ze třetí země jeho zplnomocněnému zástupci v Evropské unii, kterému výrobce uložil, aby zajistil soulad výrobku se směrnicemi,

– byl předán dalšímu výrobci za účelem provedení dalších úkonů (např. sestavení, balení, další zpracování nebo označení),

– nebyl propuštěn do volného oběhu celníky, nebo byl propuštěn pomocí jiného celního postupu (např. tranzit, dočasné uskladnění nebo dočasný dovoz), nebo se nachází v bezcelní zóně (výrobky nacházející se v bezcelní zóně, nepodléhají celnímu dohledu, a nepožívají tedy výsady volného oběhu na vnitřním trhu),

– je vyráběn v členském státě s úmyslem vyvézt ho do třetí země,

– je vystavován na obchodních veletrzích, výstavách nebo při předvádění,

– je na skladě u výrobce, nebo jeho zplnomocněného zástupce se sídlem v Evropské unii, když ještě nebyl zpřístupněn, nestanoví-li příslušné směrnice jinak,

– je nabízen prostřednictvím katalogu nebo elektronického obchodování, dokud není poprvé skutečně zpřístupněn.

K odst. 2

Zákon by měl pokud možno zamezit tomu, aby na trh nebo do provozu byly uváděny nebezpečné nebo jinak nevyhovující výrobky s cílem chránit veřejné zájmy (jako jsou např. ochrana zdraví a bezpečnost osob, ochrana spotřebitele, ochrana obchodních transakcí, ochrana životního prostředí, apod.). Ve všech těchto případech mohou dané výrobky představovat riziko pro zdraví a bezpečnost spotřebitelů. Bezpečnost výrobků by se tedy měla posuzovat s ohledem na všechna příslušná hlediska, zejména na kategorie spotřebitelů, kteří mohou být obzvláště citliví na rizika představovaná danými výrobky, zejména děti a starší osoby.

Základní požadavky na bezpečnost, které musí být dodrženy v případě výrobků určených k uvedení na trh, musí být dostatečně přesně formulovány. Bude-li použití výrobku představovat rizika při běžném nebo rozumném užívání spotřebiteli, pak se na posouzení bezpečnosti výrobků použijí požadavky stanovené zákonem o technických požadavcích na výrobky, příslušná nařízení vlády a další zákony (viz související předpisy), které přejímají požadavky stanovené právem Evropské unie.

Související ustanovení:

§ 2 – výrobek, § 3 – obecné požadavky na bezpečnost výrobku

Související předpisy:

směrnice 2001/95/ES, – obč. zák., – zák. o krmivech, – zák. o tech. požadavcích na výrobky, – zák. o potravinách a tabákových výrobcích, – zák. o hnojivech, – zák. o zbraních, – nařízení vlády č. 21/2003 Sb.

§ 2

Výrobek

(1) Výrobkem pro účely tohoto zákona je jakákoliv movitá věc, která byla vyrobena, vytěžena nebo jinak získána bez ohledu na stupeň jejího zpracování a je určena k nabídce spotřebiteli nebo lze rozumně předvídat, že bude užívána spotřebiteli, včetně věci poskytnuté v rámci služby, a to i v případě, že nebyla určena k nabídce spotřebiteli, pokud je tato věc dodávána v rámci podnikatelské činnosti úplatně nebo bezúplatně, a to jako věc nová nebo použitá či upravená.

(2) Tento zákon se nevztahuje na použité výrobky prodávané jako starožitnosti nebo na výrobky, které musí být před použitím opraveny nebo upraveny, a prodávající to kupujícímu prokazatelně sdělil.

K odst. 1

Výrobkem je každý výrobek, který je určen spotřebitelům nebo se dá předpokládat, že bude spotřebiteli za rozumně předvídatelných podmínek používán.

Zákon se tedy vztahuje i na výrobky, které jsou dodávány nebo poskytovány spotřebitelům v rámci poskytování služeb, včetně výrobků, se kterými přicházejí spotřebitelé do přímého styku během poskytování služeb. Nevztahuje se však na prostředky, v nichž se spotřebitelé přepravují nebo v nichž cestují a které jsou provozovány poskytovatelem služby.

Výrobkem je také jakýkoliv výrobek, který je nabízen spotřebiteli bez ohledu na způsob prodeje, včetně elektronického prodeje a prodeje na dálku.

Z uvedené definice vyplývá, že výrobkem se prakticky rozumí každá věc, která je předávána k užívání, a to i v případě, kdy spotřebitelům není určena, a je za úplatu nebo bezplatně dodávána nebo poskytována v rámci obchodní činnosti, bez ohledu na to, zda je nová, použitá nebo upravená.

K odst. 2

Použité výrobky jsou výrobky, které v rámci obchodní činnosti znovu vstupují do dodavatelského řetězce, s výjimkou těch, u nichž nemůže spotřebitel rozumně očekávat, že splňují vyspělé bezpečnostní normy, například starožitnosti.

Starožitnosti mohou být definovány jako sběratelsky zajímavé předměty, které se už delší dobu nepoužívají ani nevyrábějí (např. šperky, mince, staré řemeslnické, zemědělské nebo kuchyňské nářadí a náčiní, staré stroje apod.), tedy předměty, které jsou poměrně vzácné. Tyto předměty, mají-li být použity, musí být předem upraveny (restaurovány) nebo opraveny (obnoveny) a dodavatel, který je nabízí, musí o této skutečnosti jasně informovat.

Obecně se za starožitnosti obvykle nepovažují např. obrazy, sochy známějších umělců, staré knihy, grafika apod.

Co se týká výrobků, které musí být před použitím opraveny nebo upraveny, tento zákon se nevztahuje na humánní nebo veterinární léčivé přípravky, potraviny a materiály, předměty určené pro styk s potravinami (pokud jde o nebezpečí, na která se nevztahuje nařízení 1935/2004/ES nebo jiné zvláštní právní předpisy v oblasti potravin, které se týkají pouze chemických a biologických rizik souvisejících s potravinami), krmiva, na vedlejší produkty živočišného původu a odvozené produkty, živé rostliny a živočichy, geneticky modifikované organismy a geneticky modifikované mikroorganismy při uzavřeném nakládání, na rostlinné a živočišné produkty, které přímo souvisejí s jejich budoucí reprodukcí a přípravky na ochranu rostlin.

Související ustanovení:

§ 1 – předmět úpravy, § 3 – obecné požadavky na bezpečnost výrobku, § 4 – průvodní dokumentace a označování výrobků

Související předpisy:

nařízení 1935/2004/ES, – směrnice 2001/95/ES, – zák. o ochraně spotřebitele, – zák. o tech. požadavcích na výrobky

§ 3

Obecné požadavky na bezpečnost výrobku

(1) Bezpečným výrobkem je výrobek, který za běžných nebo rozumně předvídatelných podmínek užití nepředstavuje po dobu stanovenou výrobcem nebo po dobu obvyklé použitelnosti nebezpečí, nebo jehož užití představuje pro spotřebitele vzhledem k bezpečnosti a ochraně zdraví pouze minimální nebezpečí při užívání výrobku, přičemž se sledují z hlediska rizika pro bezpečnost a ochranu zdraví spotřebitele zejména tato kritéria:

a) vlastnosti výrobku, jeho životnost, složení, způsob balení, poskytnutí návodu na jeho montáž a uvedení do provozu, dostupnost, obsah a srozumitelnost návodu, způsob užívání včetně vymezení prostředí užití, způsob označení, způsob provedení a označení výstrah, návod na údržbu a likvidaci, srozumitelnost a rozsah dalších údajů a informací poskytovaných výrobcem; údaje a informace musí být vždy uvedeny v českém jazyce,

b) vliv na další výrobek, za předpokladu jeho užívání s dalším výrobkem,

c) způsob předvádění výrobku,

d) rizika pro spotřebitele, kteří mohou být ohroženi při užití výrobku, zejména děti a osoby s omezenou schopností pohybu a orientace.

(2) Za bezpečný výrobek se považuje výrobek splňující požadavky zvláštního právního předpisu,5) který přejímá právo Evropských společenství a kterým se stanoví požadavky na bezpečnost výrobku nebo na omezení rizik, která jsou s výrobkem při jeho užívání spojena. Jestliže však takovýto právní předpis stanoví pouze některá hlediska bezpečnosti, ostatní hlediska se posuzují podle tohoto zákona.

(3) V případě, že neexistuje zvláštní právní předpis,5) který by přejímal právo Evropských společenství a který by stanovil požadavky na bezpečnost výrobku nebo na omezení rizik, která jsou s výrobkem při jeho užívání spojena a tyto požadavky nejsou upraveny právem Evropských společenství, za bezpečný se považuje výrobek, který je ve shodě s právním předpisem členského státu Evropské unie, na jehož území je uveden na trh, pokud tento předpis zaručuje minimálně ochranu rovnocennou s požadavky podle odstavce 1.

(4) Pokud se bezpečnost výrobku nestanoví podle odstavce 2 nebo 3, posuzuje se podle české technické normy, která přejímá příslušnou evropskou normu, na níž zveřejnila Komise Evropských společenství (dále jen „Komise“) odkaz v Úředním věstníku Evropských společenství podle práva Evropských společenství6) a tento odkaz byl zveřejněn ve Věstníku Úřadu pro technickou normalizaci, metrologii a státní zkušebnictví.7)

(5) V případě, že se bezpečnost výrobku nestanoví podle odstavců 2 až 4, posuzuje se bezpečnost výrobku podle

a) české technické normy,7a) která přejímá jinou příslušnou evropskou normu než uvedenou v odstavci 4,

b) národní technické normy členského státu Evropské unie, ve kterém je výrobek uveden na trh,

c) doporučení Komise stanovující pokyny pro posuzování bezpečnosti výrobku,

d) pravidel správné praxe bezpečnosti výrobku uplatňovaných v příslušném oboru,

e) stavu vědy a techniky,

f) rozumného očekávání spotřebitele týkajícího se bezpečnosti.

(6) Možnost dosažení vyšší úrovně bezpečnosti nebo dostupnosti jiných výrobků představujících nižší stupeň rizika není důvodem k tomu, aby byl výrobek považován za nebezpečný.

(7) Nebezpečným výrobkem je každý výrobek, který nevyhovuje požadavkům na bezpečný výrobek podle tohoto zákona.

5) Například zákon č. 22/1997 Sb., ve znění pozdějších předpisů, nařízení vlády č. 19/2003 Sb., kterým se stanoví technické požadavky na hračky, nařízení vlády č. 21/2003 Sb., kterým se stanoví technické požadavky na osobní ochranné prostředky, nařízení vlády č. 181/2001 Sb., kterým se stanoví technické požadavky na zdravotnické prostředky, ve znění nařízení vlády č. 336/2001 Sb., nařízení vlády č. 191/2001 Sb., kterým se stanoví technické požadavky na aktivní implantabilní zdravotnické prostředky, ve znění nařízení vlády č. 337/2001 Sb., nařízení vlády č. 286/2001 Sb., kterým se stanoví technické požadavky na diagnostické zdravotnické prostředky in vitro, zákon č. 79/1997 Sb., o léčivech a o změnách a doplnění některých souvisejících zákonů, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 123/2000 Sb., o zdravotnických prostředcích a o změně některých souvisejících zákonů, vyhláška č. 26/2001 Sb., o kosmetických prostředcích, ve znění vyhlášky č. 268/2001 Sb., zákon č. 110/1997 Sb., o potravinách a tabákových výrobcích, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 91/1996 Sb., o krmivech, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 156/1998 Sb., o hnojivech, pomocných podpůrných látkách, pomocných rostlinných přípravcích a substrátech a o agrochemickém zkoušení zemědělských půd (zákon o hnojivech), ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 157/1998 Sb., o chemických látkách a chemických přípravcích a o změně některých dalších zákonů, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 119/2002 Sb., o střelných zbraních a střelivu a o změně zákona č. 156/2000 Sb., o ověřování střelných zbraní, střeliva a pyrotechnických předmětů a o změně zákona č. 288/1999 Sb., o střelných zbraních a střelivu (zákon o střelných zbraních), ve znění zákona č. 13/1998 Sb., a zákona č. 368/1992 Sb., o správních poplatcích, ve znění pozdějších předpisů, a zákona č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský zákon), ve znění pozdějších předpisů, (zákon o zbraních), ve znění zákona č. 320/2002 Sb., zákon č. 86/2002 Sb., o ochraně ovzduší a o změně některých dalších zákonů (zákon o ochraně ovzduší).

6) Čl. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES.

7) § 4a odst. 4 zákona č. 22/1997 Sb., ve znění pozdějších předpisů.

7a) Zákon č. 22/1997 Sb., ve znění pozdějších předpisů.

K odst. 1

K základním pilířům právních předpisů EU v oblasti bezpečnosti výrobků patří požadavek, že všechny spotřebitelské výrobky, jsou-li uváděny nebo dodávány na trh EU, musí být bezpečné. To je v souladu s Listinou základních práv EU, jejímž cílem je zajistit vysokou úroveň ochrany lidského zdraví (čl. 35) a ochrany spotřebitele (čl. 38) a zajistit vysokou úroveň bezpečnosti spotřebních výrobků uvedených na trh EU.

Výrobky, které jsou navrženy výhradně pro profesionální použití, ale následně se dostanou na spotřebitelský trh, musí také podléhat požadavkům tohoto zákona, protože mohou, budou-li za rozumně předvídatelných podmínek použity, představovat rizika pro zdraví a bezpečnost spotřebitelů.

Zde je nutné vycházet ze znalostí průměrného spotřebitele a obecně známých skutečností. Každý výrobek má nějaké zbytkové riziko, které jej však při zachování zásad bezpečnosti práce nečiní nebezpečným. Tato rizika nelze odstranit, protože výrobek by pak nebyl použitelný, např. okružní pila instalací ochranného štítku po celém obvodu by byla sice naprosto bezpečná, leč pro svůj účel nepoužitelná.

K odst. 1 písm. a)

Mezi základní aspekty, které se posuzují u bezpečných výrobků, patří také informace poskytované výrobcem tak, aby uživatelé měli možnost posoudit obvyklé a rozumně předvídatelné nebezpečí spojené s užíváním výrobku, které by mohlo ohrozit jejich zdraví a bezpečnost po dobu předpokládané životnosti výrobku.

Nejlevnějším, nejpřístupnějším a relativně nejjednodušším způsobem, jak omezit rizika pro bezpečnost a ochranu zdraví spotřebitele, je opatření výrobku řádným návodem. Návod k použití výrobku je vysoce závažnou a profesionální záležitostí, která si zasluhuje maximální pozornost a je nezbytně nutné, aby vykazoval vysoký kvalitativní standard. Návod k výrobku by měl být co nejvíce vyčerpávající z hlediska poskytovaných informací a měl by být zcela v souladu s propagačními materiály k danému výrobku i instrukcemi uvedenými přímo na výrobku samotném.

Za základní užitné vlastnosti se považují funkčnost, spolehlivost, udržovatelnost, ovladatelnost, trvanlivost, zdravotní nezávadnost a estetická působivost, aj.

Všechny údaje a informace poskytované spotřebitelům musí být vždy uvedeny v českém jazyce. Tato informační povinnost je mj. zakotvena také v zákoně o ochraně spotřebitele, občanském zákoníku aj.

K odst. 1 písm. b)

Formulace uvedená v písm. b) rozšiřuje kromě požadavku a povinnosti umísťovat na trh pouze bezpečné výrobky, ale s tím také související odpovědnost za škody nejen na vlastním objektu, ale i na všechny v něm obsažené komponenty. Může jít o případy, kdy škody na vlastním výrobku mohou několikanásobně překročit cenu všech dalších poškozených věcí a výrobků.

Příklad

Všichni spotřebitelé přicházejí každodenně do styku např. s nábytkem. Nábytek musí být mj. dostatečně odolný proti účinku sil vznikajících při běžném užívání, aby v důsledku deformace nebo vibrace nedošlo k pádu uložených předmětů nebo jeho destrukci. Musí být řešen tak, aby při manipulaci s nezatíženým výrobkem a při běžném užívání výrobku i bez zatížení ukládanými předměty, nedošlo ke ztrátě jeho stability. Zároveň nesmí nábytek a jeho součásti při své funkci zachycovat mj. oděv uživatele např. kováním nábytku nebo jiným příslušenstvím a vybavením výrobku. Je tedy zřejmé, že pro výrobu nábytku musí být použity materiály, které jsou ve shodě s předepsanou technickou normou, certifikátem nebo jiným právním předpisem.

K odst. 1 písm. c)

Bezpečnost výrobků se posuzuje s ohledem na všechna příslušná hlediska, zejména vlastnosti výrobků a jejich prezentaci, označení, veškerá upozornění a návody k jeho použití a zneškodnění a veškeré další údaje nebo informace týkající se výrobku.

K odst. 1 písm. d)

Při sledování rizik musí být kladen důraz i na kategorie spotřebitelů, které budou výrobky pravděpodobně využívat, s přihlédnutím k jejich zranitelnosti (zejména děti a starší a handicapované osoby). Jedná se o výrobky, jejichž skutečná povaha není rozpoznatelná a které ohrožují zdraví nebo bezpečnost spotřebitele, např. vzhled výrobku, zejména pokud se výrobek, i když není potravinou, potravině podobá, a mohl by být s potravinou zaměněn vzhledem ke své formě, vůni, barvě, vzhledu, balení, označení, objemu, velikosti či jiným charakteristikám.

K odst. 2

Druhý odstavec stanoví, kdy se výrobek považuje za bezpečný. Vychází ze základní povinnosti, kterou je dodržování zvláštních právních předpisů a mezinárodních smluv, jimiž je Česká republika vázána. Má se za to, že výrobek je v souladu s požadavkem na obecnou bezpečnost, pokud jde o rizika, na něž se vztahují požadavky směřující k ochraně lidského zdraví a bezpečnosti stanovené v harmonizačních právních předpisech EU. Zvláštní požadavky na bezpečné výrobky jsou v České republice mj. také stanoveny v zákoně o technických požadavcích na výrobky a v celé řadě příslušných nařízení vlády.

K odst. 3

V případě neexistence požadavků stanovených v harmonizačních právních předpisech EU je výrobek v souladu s požadavkem na obecnou bezpečnost, je-li v souladu s příslušnými evropskými normami nebo jejich částmi, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, nebo je-li ve shodě s právním předpisem členského státu EU, na jehož území je uveden na trh, a v souladu s vnitrostátními požadavky.

K odst. 4

Jedná se o obecné pravidlo pro případy, ve kterých neexistuje dostatečně podrobná právní úprava. Na málokterou skupinu výrobků jsou vydány právní předpisy nebo mezinárodní smlouvy. Ale téměř na všechny výrobky nebo odborné činnosti existují normy. Tyto normy jsou zveřejňovány podle práva EU v Úředním věstníku Evropské unie a odkaz na ně je následně zveřejněn ve Věstníku Úřadu pro technickou normalizaci, metrologii a státní zkušebnictví.

K odst. 5

V případě, že se bezpečnost výrobku nestanoví podle požadavků zvláštního právního předpisu, který přejímá právo EU, může se postupovat podle ustanovení následujících písmen tohoto odstavce.

K odst. 5 písm. a)

Formulace uzákoňuje povinnost dodržování českých technických norem. Výrobek tedy bude považován za bezpečný, pokud bude splňovat požadavky schválené české technické normy (ČSN) dle ustanovení zákona o technických požadavcích na výrobky.

K odst. 5 písm. b)

Národní normou se rozumí norma přijatá národním normalizačním orgánem. Národním normalizačním orgánem je orgán, o němž členský stát informuje Komisi. V České republice plní tuto roli Úřad pro technickou normalizaci, metrologii a státní zkušebnictví.

V EU jsou používány evropské normy, které v řadě případů přejímají normy mezinárodní. Členské státy EU mají za povinnost evropské normy vydané CEN (Evropská komise pro technickou normalizaci) a CENELEC (Evropská komise pro normalizaci v elektrotechnice) do 6 měsíců zavést do svých národních norem a původní národní normy – kolidující s evropskými normami zrušit. Platí, že evropské normy jsou nezávazné, pokud na ně není odkaz ve směrnicích EU.

Normy posilují rozvoj globální výroby a obchodu a jejich používání přispívá k odstraňování technických překážek obchodu. Při vypracování národních norem se bere zřetel na domácí specifika, přístrojové vybavení, ale také se přihlíží k normám ostatních států.

Ustanovení norem se považuje za povinnou minimální bezpečnostní úroveň, ale ne jako neměnného postupu, který se musí přesně a nekriticky dodržet. Je tedy možné postupovat jiným způsobem, který však musí být nejméně stejně bezpečný jako postup nebo provedení uvedené normami. V případě jakýchkoli problémů je pak na výrobci prokázat a obhájit úroveň bezpečnosti jím použitého postupu nebo provedení. To je samozřejmě mnohem jednodušší, bylo-li postupováno dle norem.

Příklad

Označení některých vybraných národních norem

Označení

Národní norma

Označení

Národní norma

AATCC

USA

SN

Švýcarsko

AS

Austrálie

NP

Portugalsko

BS

Velká Británie

NS

Norsko

CSA

Kanada

ÖNORM

Rakousko

ČSN

Česká republika

PN

Polsko

DIN

Německo

SFS

Finsko

DS

Dánsko

SS

Švédsko

GOST

Rusko

UNE

Španělsko

NBN

Belgie

UNI

Itálie

NF

Francie

NEN

Nizozemí

STN

Slovensko

JIS

Japonsko

K odst. 5 písm. c)

Pokud neexistují zvláštní právní předpisy EU týkající se bezpečnosti dotyčných výrobků, nebo nejsou-li k dispozici evropské normy vypracované na základě pověření Komise nebo na takové normy není učiněn odkaz, měla by se bezpečnost výrobků posuzovat s přihlédnutím k doporučením Komise stanovující pokyny pro posuzování bezpečnosti výrobku uvedené ve směrnici 2001/95/ES.

K odst. 5 písm. d)

Nařízení Evropské komise podporují vytváření, šíření a používání pravidel správné praxe, a to jak na národní úrovni, tak na úrovni EU. Těmito pravidly (především hygienické a výrobní praxe) se řídí podnikatelské subjekty dobrovolně.

Správná výrobní praxe platí jak pro výrobu, tak pro kontrolu jakosti. Správná výrobní praxe tvoří součást systému zabezpečování jakosti, který zajišťuje, že produkty jsou trvale zpracovávány a kontrolovány ve shodě s normou jakosti, která odpovídá jejich zamýšlenému použití, ve shodě se schválenou registrační dokumentací pro příslušný výrobek a ostatní předpisovou dokumentací.

Správná výrobní praxe zahrnuje soustavu nařízení a opatření, které se týkají rovněž pracovníků, prostor výroby, výrobních zařízení a technologických postupů a které mají zamezit výrobě nekvalitních výrobků. Existuje celá řada základních požadavků a pravidel správné praxe bezpečnosti výrobků uplatňovaných v příslušném oboru, jako např. nutnost jednoznačného definování všech výrobních postupů, zajištění potřebných předpokladů příslušně kvalifikovaných a vyškolených pracovníků, vhodných budov a prostor, vhodného zařízení a služeb, vhodných výchozích látek, primárních a potištěných obalových materiálů, schválených postupů a instrukcí, apod. Všechny instrukce a postupy musí být názorné a jednoznačné, aby bylo zabráněno nedorozuměním, ke kterým dochází například při ústní komunikaci.

Pravidla praxe jsou registrována u Hospodářské komory České republiky a jsou normativním dokumentem. Musí být vytvořena na základě konsenzu a přijata na úrovni příslušného oboru nezávislou technickou schvalovací komisí se zastoupením dotčených orgánů a organizací a musí mít charakter veřejně dostupného dokumentu.

K odst. 5 písm. e)

Za minimum bezpečnosti je považováno nejen řešení normami, ale pokud normy pro daný výrobek a jeho použití neexistují, nebo jsou příliš zastaralé, považuje se za minimální úroveň bezpečnosti stav vědeckých a technických poznatků v době realizace a uvedení výrobku na trh.

K odst. 5 písm. f)

Při posuzování bezpečnosti výrobku dle tohoto písmena se doporučuje, aby každý výrobce zodpovědně zvážil, jaký výrobek vyrábí a k jakému účelu a jakému okruhu spotřebitelů je určen. Současně by měl zohlednit skutečnost, že výrobek použije, anebo může použít i jiný než předpokládaný spotřebitel. Výběr skupiny spotřebitelů zahrnuje následující hlediska: věk, pohlaví a zdravotní stav, dále pak úroveň vzdělání, popř. dřívější zkušenosti s podobným typem výrobku. Není možné zapomenout ani na hlediska zdravotních postižení (invalidita) nebo skutečnosti, že spotřebitel je pravák či levák, barvoslepý, popř. negramotný.

Zároveň by měl výrobce posoudit nejen rozumně předvídatelné chybné použití výrobku, ale i možné málo pravděpodobné použití výrobku a spotřebiteli by měl výslovně zakázat takové zásahy do výrobku, které by mohly bezprostředně ovlivnit bezpečnost výrobku. V neposlední řadě by výrobce také neměl zapomínat a stále v návodu k použití výrobku znovu opakovat zdánlivě všeobecně známá pravidla o užívání určitých kategorií výrobků.

K odst. 6

V případech, kdy bude uveden na trh dokonalejší výrobek (např. v důsledku pokroku vědy a techniky, změny některých funkcí výrobku, použití kvalitnějších materiálů, informačních technologií aj.), a u něhož se při užívání předpokládá nižší riziko než u výrobků, které jsou již na trhu uvedeny nebo jsou staršího data výroby, není důvod k tomu, aby výrobek nebyl považován za bezpečný.

K odst. 7

Obecným zákazem na trzích Evropské unie je zákaz nabídky a prodeje nebezpečných výrobků. Nebezpečným výrobkem je každý výrobek, který nevyhovuje definici „bezpečného výrobku“ uvedené v čl. 2 písm. b) směrnice 2001/95/ES. V České republice je nebezpečný výrobek definován ve dvou zákonech. Zákon o obecné bezpečnosti výrobků definuje nebezpečným výrobkem každý výrobek, který nevyhovuje požadavkům na bezpečný výrobek podle tohoto zákona. Zákon o ochraně spotřebitele definuje nebezpečný výrobek v § 2 odst. 1 písm. h) jako: „výrobek, který je nebezpečný svou zaměnitelností s potravinou, a který není potravinou, má však tvar, vůni, barvu, vzhled, obal, označení, objem nebo rozměry, které mohou způsobit, že spotřebitelé, zejména děti, jej mohou zaměnit s potravinou a v důsledku toho si jej mohou dávat do úst, cucat nebo polykat, což může být nebezpečné pro lidské zdraví, zejména způsobit dušení, otravu nebo perforaci či zablokování zažívacího ústrojí.“

Judikatura:

Posouzení bezpečnosti výrobku se vztahuje k ustanovením § 3 zákona o obecné bezpečnosti výrobků a čl. 3 ve spojení s čl. 2 písm. b) a c) směrnice 2001/95/ES o obecné bezpečnosti výrobků. Těmito právními předpisy je definován pojem bezpečného výrobku, přičemž je stanoveno, že výrobek, který nesplňuje kritéria bezpečného výrobku, je výrobkem nebezpečným.

Podle § 3 odst. 3 zákona v případě, že neexistuje takový zvláštní právní předpis a požadavky na bezpečnost nejsou upraveny právem Evropské unie, považuje se za bezpečný výrobek, který je ve shodě s právním předpisem členského státu Evropské unie, na jehož území je uveden na trh, pokud tento předpis zaručuje minimálně ochranu rovnocennou s obecnými požadavky dle § 3 odst. 1 zákona a podle § 3 odst. 5 písm. a) se posuzuje bezpečnost výrobku podle české technické normy, která přejímá jinou příslušnou evropskou normu.

Stěžovateli byl udělen zákaz prodeje zapalovačů i přesto, že uváděl, že zapalovače nakoupil v dobré víře v zemích Evropské unie, kde jsou tyto zapalovače prodávány a jejich dodavatelé nemají žádné informace o tom, že by neměly vyhovovat normě EN 13869:2002.0. Zapalovače odpovídají požadavkům konkrétního nařízení vlády č. 198/2007 Sb., o bezpečnosti zapalovačů uváděných na trh, tedy jsou výrobkem bezpečným ve smyslu zákona o obecné bezpečnosti výrobků, k jehož provedení bylo nařízení č. 198/2007 Sb. vydáno. Zároveň se musí přihlížet k tomu, že odpovídá-li výrobek technické normě, považuje se za bezpečný. V žádném případě však neplatí, že pokud výrobek neodpovídá technické normě, je nebezpečný. Dokonce i v případě, že výrobek neodpovídá technické normě, nemusí být výrobkem bezpečným, pokud existuje důkaz, že navzdory shodě je nebezpečný (čl. 3 odst. 4 směrnice o obecné bezpečnosti výrobků). (rozsudek Nejvyššího správního soudu ze dne 16. listopadu 2010, sp. zn. 5 As 69/2009)

V § 3 odst. 4 zákona č. 102/2001 Sb., o obecné bezpečnosti výrobků je uveden výslovný a jednoznačný odkaz zákonodárce na užití příslušné české technické normy. Pokud výrobek, který požadavky takové české technické normy nesplňuje, pak nevyhovuje požadavkům na bezpečný výrobek. Textilní výrobky, které nevyhovují požadavkům článku 3.2.1 ČSN EN 14682 Bezpečnost dětského oblečení – Šňůry a šňůry na stažení u dětského oblečení, nevyhovují ani požadavkům na bezpečný výrobek podle § 3 odst. 4 písm. d) zákona č. 102/2001 Sb., o obecné bezpečnosti výrobků, pak nelze považovat za bezpečné. (rozsudek Městského soudu v Praze ze dne 27. března 2015, sp. zn. 9 A 131/2010)

Související ustanovení:

§ 2 – výrobek, § 3 – obecné požadavky na bezpečnost výrobku, § 4 – průvodní dokumentace a označování výrobků, § 5 – povinnosti osob při zajišťování bezpečnosti výrobku uváděného na trh a do oběhu, §12a – kritéria související s bezpečností výrobků

Související předpisy:

směrnice 2001/95/ES, – obč. zák., – zák. o tech. požadavcích na výrobky, – zák. o ochraně spotřebitele, – zák. o potravinách a tabákových výrobcích, – příslušné nařízení vlády související s daným typem výrobku

Table of Contents

Obálka

Patitul

Titul

Vzor citace

Obsah

Seznam zkratek

Seznam předpisů a norem citovaných v komentáři,

Předmluva

ZÁKON O OBECNÉ BEZPEČNOSTI VÝROBKŮ

ČÁST PRVNÍ OBECNÁ BEZPEČNOST VÝROBKŮ

§ 1 Předmět úpravy

§ 2 Výrobek

§ 3 Obecné požadavky na bezpečnost výrobku

Ochrana trhu před nebezpečnými nebo nedostatečně označenými výrobky dováženými ze zemí, které nejsou členy Evropských společenství

ČÁST DRUHÁ ZMĚNA ZÁKONA O TECHNICKÝCH POŽADAVCÍCH NA VÝROBKY

ČÁST TŘETÍ ZMĚNA ZÁKONA O OCHRANĚ SPOTŘEBITELE

ČÁST ČTVRTÁ ZMĚNA ZÁKONA O ČESKÉ OBCHODNÍ INSPEKCI

ČÁST PÁTÁ zrušena

ČÁST ŠESTÁ zrušena

ČÁST SEDMÁ ZMĚNA VETERINÁRNÍHO ZÁKONA

ČÁST OSMÁ ÚČINNOST

ZÁKON O TECHNICKÝCH POŽADAVCÍCH NA VÝROBKY

ČÁST PRVNÍ TECHNICKÉ POŽADAVKY NA VÝROBKY A AKREDITACE SUBJEKTŮ POSUZOVÁNÍ SHODY

HLAVA I ÚVODNÍ USTANOVENÍ

HLAVA II TECHNICKÉ PŘEDPISY A TECHNICKÉ NORMY

HLAVA III STÁTNÍ ZKUŠEBNICTVÍ

Posuzování shody

HLAVA IV AKREDITACE SUBJEKTŮ POSUZOVÁNÍ SHODY

HLAVA V USTANOVENÍ SPOLEČNÁ A PŘECHODNÁ

Správní delikty

ČÁST DRUHÁ ZMĚNA A DOPLNĚNÍ NĚKTERÝCH ZÁKONŮ

HLAVA I ZMĚNA A DOPLNĚNÍ ZÁKONA ČESKÉ NÁRODNÍ RADY Č. 64/1986 SB., O ČESKÉ OBCHODNÍ INSPEKCI, VE ZNĚNÍ ZÁKONA ČESKÉ NÁRODNÍ RADY Č. 240/1992 SB.

HLAVA II ZMĚNA A DOPLNĚNÍ ZÁKONA ČESKÉ NÁRODNÍ RADY Č. 20/1993 SB., O ZABEZPEČENÍ VÝKONU STÁTNÍ SPRÁVY V OBLASTI TECHNICKÉ NORMALIZACE, METROLOGIE A STÁTNÍHO ZKUŠEBNICTVÍ

ČÁST TŘETÍ ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

Příloha