Dieťa Bridget Jonesovej

Vyšlo aj v tlačovej podobe

Objednať môžete na

www.albatrosmedia.sk

Helen Fieldingová

Dieťa Bridget Jonesovej – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2016

Všetky práva vyhradené.

Žiadna časť tejto publikácie nesmie byť rozširovaná

bez písomného súhlasu majiteľov práv.

Inšpirované stĺpčekmi publikovanými

v novinách The Independent.

Ďakujem Working Title Films

a Universal Pictures.

Kevinovi, Dashovi a Romy

ÚVOD

Najdrahší Billy,

mám pocit, že sa to všetko aj tak dozvieš, takže je podľa mňa lepšie, ak si vypočuješ, ako sa to vlastne začalo, od vlastnej mamy.

Toto sú úryvky z mojich denníkov a ďalšie útržky z toho pomerne zmäteného obdobia.

Prosím, nebuď šokovaný. Dúfam, že keď si to všetko prečítaš, budeš už dosť starý na to, aby si pochopil, že dokonca aj Tvoji rodičia robievali také veci. Vieš predsa, že som bola vždy trocha neposlušná.

Okrem toho medzi tým, akí by ľudia chceli byť a akí v skutočnosti sú, je veľký rozdiel, a rovnaký rozdiel je aj medzi tým, aké očakávania majú od svojho života a ako sa napokon vyvinie.

No ak si zachováš pokoj a optimizmus, väčšinou sa všetko vyvinie dobre – presne ako v mojom prípade, lebo Tvoje narodenie bolo to najlepšie, čo sa mi kedy prihodilo.

Ospravedlňujem sa za toto aj všetko ostatné.

S láskou

mama

(Bridget)

Prvá kapitola

NEJASNÉ ZNAMENIE

SOBOTA 24. JÚNA

Poludnie. Londýn. Môj byt. Božemôj. Božemôj. Hrozne meškám a mám opicu a všetko je totálne príšer... Super! Telefón!

„Ahoj, drahá, vieš čo?“ Moja matka. „Práve sme boli na brunch karaoke u Mavis Enderburyovej a vieš čo? Julie Enderburyová nedávno...“

Normálne bolo počuť škripot bŕzd, akoby chcela vysloviť slovo „tuk“ pred morbídne obéznou osobou.

„Čo je s Julie Enderburyovou?“ Horúčkovito som si napchala do úst zvyšok kozieho syra a polovicu proteínovej tyčinky, aby som trocha zmiernila opicu, a pritom som sa pokúšala vytiahnuť z kopy šiat na posteli také, čo by sa aspoň trocha hodili na krstiny.

„Nič, drahá!“ zatrilkovala.

„Čo je s Julie Enderburyovou?“ Naplo ma. „Dala si zväčšiť beztak obrovské prsia? Zoznámila sa so štíhlym mladým Brazílčanom?“

„Ach, nič, nič také, drahá. Nedávno porodila tretie dieťa, ale v skutočnosti ti volám preto, lebo...“

Grrr! Prečo mi to matka robí? Akoby nestačilo, že sa rútim k termínu na deti bez...

„Prečo sa vyhýbaš rozprávaniu o treťom dieťati Julie Enderburyovej?“ zachrapčala som a začala divo stláčať tlačidlá na diaľkovom ovládaní v úsilí uniknúť, ibaže som prepla akurát na reklamu s anorektickou tínedžerkou a bábätkom, ktoré sa hralo s toaletným papierom.

„Ach, nevyhýbam, drahá,“ odvetila bezstarostne mama. „V každom prípade, vezmi si takú Angelinu Jolie. Adoptovala si malého Číňana...“

„Maddox je podľa mňa z Kambodže, mami,“ prerušila som ju chladne. Úprimne povedané, o slávnych rozpráva tak, že máte dojem, akoby viedla dôverný rozhovor s Angelinou Jolie počas karaoke u Mavis Enderburyovej.

„Ide o to, že Angelina si adoptovala to dieťa, a potom dostala Brada a mala ďalšie deti.“

„Nemyslím si, že preto Angelina ‚dostala‘ Brada, mama. Mať dieťa nie je to najdôležitejšie v živote ženy,“ dodala som. Práve som sa snažila nasúkať do absurdných našuchorených marhuľových šiat, ktoré som mala naposledy na Magdinej svadbe.

„Máš pravdu, drahá! A niektorí ľudia vedú aj bez nich úžasný život! Stačí sa pozrieť na Wynna a Ashley Greenovcov! Tridsaťštyrikrát splavili Níl! Isteže, sú pár, takže...“

„Vieš, mami, konečne som v živote veľmi šťastná. Som úspešná, mám nové auto s navigáciou a som slobodná...“ rozplývala som sa. Vykukla som z okna a naskytol sa mi bizarný pohľad na skupinku tehotných žien, ktoré kráčali po ceste pod bytom a hladkali si brušká.

„Uhm. V každom prípade, drahá, neuhádneš, čo sa stalo!“

„Čo také?“

Za prvou skupinkou kráčali ďalšie tri tehotné ženy. Začínalo to byť divné.

„Prijala pozvanie! Kráľovná! Dvadsiateho tretieho marca nás poctí kráľovskou návštevou na oslave stopäťdesiateho výročia Ethelredovho kameňa.“

„Koho? Čoho? Kto je Ethelred?“

Po ulici teraz kráčal doslova dav tehotných žien.

„Vieš, čo myslím! Ten kameň v dedine pri hydrante, kde Mavis dali papuču na auto. Je anglosaský,“ rapotala mama. „V každom prípade, nemáš dnes byť na krstinách? Elaine mi vravela, že Mar...“

„Mami, deje sa niečo veľmi čudné,“ predniesla som zlovestne. „Musím ísť, čau.“

Grrr! Prečo sa každý snaží, aby ste sa cítili hlúpo, lebo nemáte deti? V podstate každý je v tejto otázke tak trocha rozpoltený – vrátane mojej matky, ktorá hovorieva: „Občas ľutujem, že som mala deti, drahá.“ A v každom prípade dosiahnuť to v modernom svete nie je také jednoduché, lebo muži sú čoraz nevyvinutejší a primitívnejší druh a posledné, čo chcete, je... Ach! Niekto zvoní pri dverách.

12.30 Bola to Shazzer – konečne! Pustila som ju dnu a potom som sa celá vydesená vrátila k oknu, zatiaľ čo ona, klopkajúc, prešla krížom cez izbu k chladničke. Na sebe mala krátke čierne šaty, ktoré sa vôbec nehodili na krstiny, a topánky od Jimmyho Chooa.

„No tak, Bridge, pohni si. Hrozne meškáme! Prečo sa skrývaš pod oknom oblečená ako víla?“

„Je to znamenie,“ bľabotala som. „Boh ma trestá za to, že som sebecká karieristka, ktorá sa snaží poraziť prírodu antikoncepčnými prostriedkami.“

„Čo to trepeš, doriti?“ prehodila veselo a otvorila chladničku. „Nemáš nejaké víno?“

„Nevidela si to? Ulica je plná tehotných žien. Je to nejasné znamenie. O chvíľu začnú padať z neba kravy, kone sa budú rodiť s ôsmimi nohami a...“

Shazzer podišla k oknu a vyzrela von. Pod obtiahnutými čiernymi šatami sa jej črtal pekný zadok.

„Vonku nie je nikto okrem jedného celkom pekného chalana s bradou. Vlastne nie je pekný. Nie až tak. Možno keby nemal tú bradu.“

Priskočila som k oknu a zmätene sa zadívala na prázdnu ulicu. „Sú preč. Preč. Kam zmizli?“

„Okej, upokoj sa, moja, upokoj sa,“ povedala Shazzer ako dáka americká policajtka, ktorá sa prihovára v ten deň už ôsmemu šialencovi so zbraňou. Zažmurkala som na ňu ako zajac oslepený prednými svetlami na aute, vyletela som z dverí a zbehla dolu schodmi. Počula som, že klopká za mnou.

Ha! pomyslela som si vonku. Po ulici kráčali DVE ĎALŠIE tehotné ženy. Ponáhľali sa rovnakým smerom ako tie predchádzajúce.

„Kto ste?“ opýtala som sa ich priamo. „Aký máte význam? Kam idete?“

Ženy ukázali na nápis na skrachovanej vegánskej kaviarni. Stálo tam: TERAZ TEHOTENSKÁ JOGA.

Počula som, ako Shazzer za mnou vyprskla.

„Aha, výborne, skvelé,“ povedala som ženám. „Želám vám nádherné popoludnie.“

„Bridget,“ ozvala sa Shaz, „si fakt šibnutá.“ Vzápätí sme sa obe začali hystericky chichotať rovno na prahu dverí.

13.04 Moje auto. Londýn. „V pohode, budeme tam priskoro,“ povedala Shazzer.

Už pred štyrmi minútami sme mali byť na poháriku pred krstinami v Chislewood House, ibaže sme zostali trčať v zápche na Cromwell Road. Aspoňže v mojom novom aute, ktorému môžete prikázať, nech vás niekam odvezie, nech niekomu zavolá, a tak ďalej.

„Zavolaj Magde,“ prikázala som autu.

„Povedali ste Zakopané,“ odvetilo.

„Nie, nie Zakopané, ma neser,“ skríkla Shazzer.

„Odbočujem na Manchester,“ pokračovalo auto.

„Nie! Si totálne nanič!“ zrevala Shazzer.

„Odbočujem na Norwich.“

„Nekrič na moje auto.“

„Najnovšie budeš brániť svoje drbnuté auto?“

„Obleč si nohavičky. OBLEČ si ich.“ V aute sa zrazu rozľahol Magdin hlas. „NEMÔŽEŠ ísť na krstiny bez nohavičiek.“

„Máme na sebe nohavičky!“ ozvala som sa pohoršene.

„Hovor za seba,“ zamrmlala Shaz.

„Bridget! Kde si? Si predsa krstná mama. Mamička ti jednu tresne, jednu tresne, jednu tresne.“

„Všetko je v pohode. Rútime sa po vidieckej ceste! O chvíľu sme tam!“ Neisto som pozrela na Shazzer.

„Dobre, tak si švihnite. Potrebujeme si dať pohárik na posilnenie. Vlastne som ti chcela niečo povedať.“

„Čo?“ Uľavilo sa mi, že Magda nie je celá bez seba od zlosti. Zdalo sa, že nás čaká celkom zábavný deň.

„Uhm, týka sa to krstného otca.“

„No?“

„Počuj, fakt ma to mrzí. Máme toľko detí, že sme už vyčerpali všetkých aspoň trocha solventných chlapov. Jeremy ho o to požiadal bez môjho vedomia.“

„Koho?“

Rozhostilo sa ticho a v pozadí bolo počuť krik. A potom sa do mňa to slovo zabodlo ako nôž francúzskeho kuchára do kozieho syra.

„Marka.“

„To nemyslíš vážne,“ ozvala sa Shazzer.

Ticho.

„Nie, fakt, myslíš to vážne, Magda?“ pokračovala Shazzer. „Čo to má, doriti, znamenať, ty šialená masochistka? Nemôžeš ju nútiť, aby stála pri tej sprostej krstiteľnici s Markom Darcym pred všetkými tými drbnutými nafúkanými vydatými...“

„Constance! Daj to naspäť. NASPÄŤ DO ZÁCHODA! Prepáčte, musím ísť!“

Spojenie sa prerušilo.

Table of Contents

ÚVOD

Prvá kapitola

NEJASNÉ ZNAMENIE

Druhá kapitola

Tretia kapitola

Kapitola štvrtá

Piata kapitola

Šiesta kapitola

Siedma kapitola

Ôsma kapitola

Deviata kapitola

Desiata kapitola

Jedenásta kapitola

Dvanásta kapitola

Trinásta kapitola

Štrnásta kapitola

Pätnásta kapitola

Šestnásta kapitola

Sedemnásta kapitola

Osemnásta kapitola