Roland Sagitarius

Ezoterické fenomény

Ukážka z elektronickej knihy

Titulné obrázky

Hore zľava: Egyptský energetický kríž Ankh, Tibetský meditačný symbol OM, Indické koleso kolobehu života Dharma

Dole zľava: Čínsky znak protikladov Jin a Jang, Judaistický svietnik Memorah, Aztécky kamenný astronomický kalendár

OBSAH

Úvod

1. Ezoterická príprava

2. Vtelovanie

3. Astrálne pôsobenie

4. Astrálne cestovanie

5. Levitácia

6. Hypnóza

7. Somnambulizmus

8. Transkomunikácia resp. fenomenológia

9. Telepatia

10. Telekinéza - parakinéza

11. Jasnovidectvo

12. Materializácia

13. Dematerializácia

14. Neviditeľnosť

15. Teleportácia

16. Transmutácia

17. Fluidická lokácia

18. Zmŕtvychvstanie

19. Dlhovekosť

20. Stigmatizácia

21. Osvietenie

22. Zasvätenie

23. Veštenie

24. Mágia

25. Šamanizmus

26. Fakirizmus

27. Satanizmus

28. Vampirizmus

29. Exorcizmus

30. Nesmrteľnosť

31. Liečiteľstvo

Záver

Zoznam použitej literatúry

Príloha č.1 Ezoterické fenomény

Úvod

Predkladaná publikácia analyzuje ezoterické javy, ríše, bytosti, schopnosti, ktoré sú okolo nás, ale nemajú plne vysvetlenú podstatu. Zároveň priblížiť tieto skutočnosti tak, aby každému bolo aspoň z časti jasné čo je duchovno a duchovný svet. Vyspelá civilizácia príliš upadla do materializmu a mnohokrát nie je schopná ponímať duchovné aspekty života.

Oddávna si mnohí kladú otázku existencie duše, posmrtného života a pod. Na túto otázku možno zodpovedať čiastočne vecnými argumentmi, mimozmyslovými zážitkami, sledovaním paranomálnych javov, zážitkami iných osôb, neustálym individuálnym bádaním v danej oblasti. V tejto súvislosti si musíme uvedomiť úlohu Boha ako absolútna.

Ezoterika je stará ako ľudstvo samo a doslovne to znamená „nepoznaná oblasť“ a často sa aj považovala za tajné učenie a zakázanú oblasť. Pôvodne bola určená len pre zasvätených, najmä cirkevných hodnostárov. Jej stopy badať aj vo Svätom Písme a to dosť výrazne najmä v knihe Genezis pri opise udalostí v Raji. Diabol navádzal človeka získať vlastnými silami „božské poznanie“ a neskôr aj nesmrteľnosť.

Ezoterika je skúmanie a preverovanie duchovných ciest na základe skúseností a následne realizovanie ich vo vlastnej ceste a to tak, aby to nepoškodilo zdravie a osud. Zaoberá sa javmi, ktoré sa vedeckými metódami a prostriedkami dajú ťažko vysvetliť, resp. len čiastočne vysvetliť a ako nevysvetliteľné sa považujú za nadprirodzené.   Ide o spojenie starovekej mágie, rituálov a neskôr aj praktickej psychológie, farmácie, meditácií, hypnózy a techník či postupov využívajúcich „múdrosť dávnych dôb“. V súčasnosti sa termín ezoterika najčastejšie používa na všetko čo sa dá nazvať neznámym a zahŕňa veci a javy levitácie, materializácie, dematerializácie, teleportácia, telekinéza, stigmatizmus, pararpsychológia, telepatia, špiritizmus, veštenie, čarodejníctvo, šamanizmus, fakirizmus, liečiteľstvo a pod.),

Jej cieľom je nájdenie pravdy pri skúmaní vlastných nadprirodzených síl, vplyv duchov na ľudí. Ezoterický svet začíname intenzívnejšie vnímať až vtedy, keď máme vlastné zážitky a uveríme, že existuje. Veda je pomerne upnutá na merateľnosť, opakovateľnosť, vyhodnotiteľnosť a popísateľnosť. Už dávnejšie sa ezoterike seriózne venujú rôzne inštitúcie, výskumné ústavy i vysoko vzdelané osobnosti a  sa dosiahli aj určité hmatateľné výsledky. Veda sa však dostáva do fázy, keď už nemá odpovede a vidí určité prepojenie na duchovné poznatky. Prejavuje sa to najmä pri skúmaní vesmíru.

S ezoterickými a duchovnými fenoménmi sa spájajú dve skupiny. Prvá hovorí o tom, že tieto sily nie je vhodné využívať v živote, mimo liečiteľských schopností. Túto teóriu zastáva predovšetkým cirkev. Druhá skupina zastáva názor, že tieto schopnosti treba skúmať a využívať pre dobro ľudstva. Nemali by sa len zneužívať negatívne sily prostredníctvom tzv. „čiernej mágie“ a „satanizmu“.

Je zarážajúce a paradoxné, že vo vyspelých krajinách, kde je dostatok informácií, vzdelávacích inštitúcií je pomerne dosť ľudí, ktorí neveria v duchovno a ezoteriku považujú za výmysel a pod. Na druhej strane v rozvojových a chudobných krajinách, kde je nedostatok informácií a vzdelávacích inštitúcií, veria takmer všetci ľudia v duchovno a duchovné fenomény. Pri tom všetkom je potrebné rozlišovať medzi mágiou a kúzelníctvom.

Mág, fakír, šaman, jogín, okultista je človek, ktorý pracuje s duchovným svetom a so svojim podvedomím. Naproti tomu kúzelník je manipulátor a iluzionista, ktorý využíva našu nepozornosť a vlastné šikovné ruky, telo a pod.

Ezoterika zahŕňa široký okruh problémov, konkrétne ide aj o:

- duchovné svety a bytosti a ich vzťahy

- duchovné zákony

- ezoterické symboly

- vesmír, UFO a mimozemšťanov

- iné javy a záhady.

Ezoterické javy a záhady sú predmetom spracovanej publikácie a zahŕňajú aspekty ako sú:

1. Ezoterická príprava

2. Vtelovanie

3. Astrálne pôsobenie

4. Astrálne cestovanie

5. Levitácia

6. Hypnóza

7. Somnambulizmus

8. Transkomunikácia resp. fenomenológia

9. Telepatia

10. Telekinéza - parakinéza

11. Jasnovidectvo

12. Materializácia

13. Dematerializácia

14. Neviditeľnosť

15. Teleportácia

16. Transmutácia

17. Fluidická lokácia

18. Zmŕtvychvstanie

19. Dlhovekosť

20. Stigmatizácia

21. Osvietenie

22. Zasvätenie

23. Veštenie

24. Mágia

25. Šamanizmus

26. Fakirizmus

27. Satanizmus

28. Vampirizmus

29. Exorcizmus

30. Nesmrteľnosť

31. Liečiteľstvo

Publikácia je faktografiou ezoterických javov, schopností a zážitkov najmä ezoterikov a systémovo približuje podstatu ezoterických fenoménov, duchovných svetov a bytostí, univerzálnych zákonov,  duchovných mimozmyslových schopností a taktiež ich formy.

Účelom knihy nie je podávať návod ako získať ezoterické schopnosti, lebo samoučenie má veľa úskalí a nebezpečenstiev. Konkrétne nesprávnymi postupmi možno získať duševné poruchy až nemoci. Preto získavať tieto schopnosti tréningom je vhodné len pod dohľadom ezoterického majstra. Ideálne je, ak človek má vrodené ezoterické schopnosti a využíva ich len na prospešné účely. Cieľom knihy nie je nijakú cirkevnú filozofiu presadzovať, či propagovať a ani kritizovať alebo potláčať. Ide o hľadanie a odhaľovanie pravdy, a preto nie je určená tým, ktorí v nej nič nenachádzajú.

Autor

1. Ezoterická príprava

Ezoterická príprava pre zvládnutie jednotlivých fenoménov je pomerne náročná a zdĺhavá, ktorú je potrebné realizovať pod vedením skúseného majstra. Príprava nie potrebná, ak jedinec má mimo zmyslové schopnosti dané od narodenia. Základom pre dosiahnutie ezoterických resp. paranormálnych schopností je správne zvládnutie týchto základných činností fyzického tela:

- dýchania

- relaxácie

- koncentrácie

- meditácie

- vizualizácie.

Dýchanie je dôležité pre správnu funkciu mozgu, nakoľko ho okysličuje. Užitočné je vedomé prehlbovanie dychu. Podporuje fyzické i mentálne uvoľnenie a vyvažuje energetický systém organizmu. Význam má najmä hlboké dýchanie do brucha s krátkym zadržaním a následným výdychom. Blahodarné sú psychické účinky správneho dýchania na odstránenie stresu, nervozity, depresií, upokojenie myšlienok a citov, vnútorná vyrovnanosť, rozpustenie energetických blokov.

Relaxácia spočíva na vedomom fyzickom i psychickom uvoľnení sa. Relaxácia odbúrava stres a napätie, pomáha rozvíjať sebadôveru, koncentráciu a výkonnosť, podporuje správnu činnosť vnútorných orgánov. Je dôležitá pre dosiahnutie mozgovej frekvencie alfa tj. úplného uvoľnenia, čiže stavu medzi bdelosťou a spánkom.

Koncentrácia nasleduje až po relaxácii. Pri koncentrácii je cieľom sústrediť celú pozornosť myslenia na jedinú myšlienku, predmet alebo problém a vynakladá sa úsilie na udržiavanie tohto sústredenia. Fixácia je veľmi obtiažna, pretože naše myslenie má neustálu tendenciu odbiehať, nechávať sa viesť vonkajšími alebo vnútornými súvislosťami. Koncentrácia je východiskom pre meditáciu a vizualizáciu.

Meditácia je založená na technike sebaanalýzy. Sú to myšlienkové ovplyvňovania tj. neustále myslenie na určité veci, javy, stavy a pod. Aktívna meditácia je založená na výraznom pohybovom prejave spojenom s hudbou. Cieľom je „zamestnať myseľ“ tak intenzívne, aby sama prestala mať chuť pracovať. Únava spôsobená pohybom utlmí myšlienkové aktivity. Hlava ostane prázdna a to je okamih, keď naše vedomie funguje ináč, bez myšlienok. Napomáhajú prekonávať zlozvyky, rôzne druhy závislostí (vrátane drogovej), rozvíjajú prirodzenú inteligenciu, potlačené schopnosti a pozitívne vlastnosti. Prispievajú k celkovej duševnej vyrovnanosti, posilňujú schopnosť samostatne riešiť vzniknuté problémy a situácie, úspešne komunikovať s okolím.

Aj modlitby a ďakovania (neustále prosenia a ďakovania cez modlitby) sú určitou formou meditácie.

Vizualizácia sa sústreďuje na koncentrovanú myšlienku, ktorá sa prejavuje obrazovými predstavami (uchovávanie nejakých obrazových vnemov v mysli a ich obnovovanie), alebo filmovými predstavami (uchovávanie nejakých dejov v mysli a ich neustále premietanie). Vizualizáciu je potrebné vykonávať po dobu 10 – 15 minút.

Ak uvedené techniky ovládania tela zvládneme, tak máme pripravenú cestu k zvládnutiu vedomia a dosiahnuť jeho zmenený stav a tým ovplyvniť stav svojho podvedomia. Vedomie je v najširšom zmysle slova súbor predstáv, ktoré nejaká osoba v danom okamihu o sebe (o svojich duševných a fyzických stavoch) má. Tieto stavy sú tvorené z:

- pocitov – radosti, smútku, tepla, zimy, námahy, ľahkosti a pod.

- myšlienok – pozitívnych, negatívnych, neutrálnych

- citov – lásky, nenávisti, sympatií, antipatií a pod.

- vôle – konať, odpočívať, hovoriť, počúvať a pod.

- emócií – kričať, plakať.

Vedomie je stav, v ktorom prebiehajú psychické funkcie, ktoré si jedinec uvedomuje a je schopný ich vzťahovať k svojmu „ja“. Je to stav centrálnej nervovej sústavy - schopnosť reagovať na podnety. Vedomie fyziologické sa nazýva vedomie lucídne (jasné, čisté). Vlastnosti vedomia sú:

- bdelosť (vigilita)

- jasnosť (lucidita)

- rozsah (kapacita)

- idiognózia - schopnosť priradiť obsah vedomia k vlastnému „ja“; autoidentifikácia

- sebauvedomovanie - schopnosť hodnotiť vlastné chovanie, zaujať k nemu postoj; zahŕňa aj uvedo-

menie si hodnotenia vlastnej osoby, na základe posúdenia iných ľudí tj. heteroidentifikácie.

V psychológii sa rozlišuje:

- objekt vedomia, to, čo je alebo môže byť uvedomované „ja“

- subjekt vedomia, teda to, čo si niečo uvedomuje.

- predmetové vedomie - vedomosť subjektu o prežívaných objektoch.

Na fyziologickej úrovni sa za neuronálny substrát vedomia považuje predovšetkým mozgová kôra. Dráždením neurónov v nej možno vyvolať vedomé prežitky. Vedomie má rôzne stupne, od bezvedomia po úplné vedomie

Nástrojom pre dosiahnutie ezoterických schopností je zmena stavu vedomia, ktorá sa realizuje prostredníctvom činnosti podvedomia. Zmenený stav vedomia sa dosahuje najmä pomocou:

- tranzu resp. v hladine alfa napr. počas mediálneho sedenia, jasnovidectva, športových výkonov a

pod.

- extázy napr. v stavoch nadšenia, eufórie, emócií, tanca a pod.

- spánku počas snenia resp. lucidného snenia napr. astrálnym cestovaním

- šoku napr. po autonehode, závažnom zranení a pod.

- choroby napr. halucináciami

- hypnózy sugesciou napr. obrazov, dejov, textov, veršov a pod.

- použitia drog napr. LSD, pervitínu, extázy, kokaínu, alkoholu napr. úľava od starostí, príjemné pocity,

radosť a pod.

- využitie psychowalkmanov – audiovizuálna stimulácia mozgu

- automatickým spínačom – uvedenie do stavu zmeny vedomia s automatizovaním niektorej z  pre-

došlých metód.

Psychowalkman poskytuje audiovizuálnu stimuláciu mozgu a tým mnoho možností pre život, prácu, zábavu, osobný rozvoj, zdravie, školu a voľný čas. Predovšetkým zvyšuje psychickú, čiastočne i fyzickú kondíciu a pomáha účinne riešiť niektoré zdravotné problémy, najmä v oblastiach problémov so spánkom, depresie, stresu, negatívnych pocitov a odstraňovania závislostí.

Podvedomie nás v živote vedie, prihovára sa, upozorňuje, čo si však vyžaduje určitú senzibilitu, aby sme rozpoznali jeho aktivitu resp. signály. U každého jednotlivca sa v živote prejavuje:

- pocitmi (cítime určitý vzťah k niečomu, alebo niekomu, k čomu sme predtým nemali vzťah)

- intuíciami (hovoríme tomu šiesty zmysel, pričom niečo tušíme, čo sme predtým netušili)

- vnuknutiami (dostávame určité podnety – myšlienkové alebo obrazové pre riešenie problémov)

- magickými javmi (zázrakmi).

Podvedomie pracuje za pomoci magických techník, ktoré delíme na:

- démonologickú techniku

- energetickú techniku

- psychologickú techniku

- informačnú techniku.

Démonologická technika je najstaršia a predpokladá objektívnu existenciu transempirických bytostí (entít, duchov). Bytosti majú podľa svojej charakteristiky individuálne vlastnosti, môžu byť človeku naklonené, alebo sa s ním budú stretať neradi, prípadne sa ho budú snažiť oklamať. Človek s nimi prichádza do kontaktu, vybavený potrebnými poznatkami, aby si z nich urobil priateľov alebo služobníkov. Takéto služby často nie sú zadarmo. Keď je entita mágovi zaviazaná, mág ju môže poslať splniť určitú úlohu podľa jej dosahu. Bytosť tiež môže žiadať starostlivosť alebo „potravu“, prípadne sa aj vzbúriť. Doteraz je najrozšírenejšia táto predstava mágie. Používa ho šamanizmus, stredoveké magické systémy a tiež niektoré novodobé magické smery.

Energetická technika je založená na energetických procesoch v živých organizmoch a ich vzájomných energetických interakcií. Tak klasické démonologicko-animistické magické systémy prijali ďalšie filozofické predstavy, napr. indické učenie o čakrách. V tomto koncepte mágia pracuje s energiami, rozlišuje ich vibrácie, polarizuje ich, usmerňuje alebo rituálne nimi nabíja magické predmety. Pri práci je dôležité disponovať dostatkom energie, či už vlastnej, alebo získanej. Na nej závisí úspešnosť magickej operácie. V tomto koncepte existuje silnejší energetický zdroj, ku ktorému by sa mal mág dostať, obyčajne pomocou tranzu. Namiesto anjelov a démonov koncept pracuje s abstraktnejšími formami, tj. energiami, ktoré nesú určitú charakteristiku kozmologických princípov a ich vlastností. Dôležité je tiež disponovať dostatkom vlastnej „živočíšnej“ energie a vycvičeným mimo- zmyslovým vnímaním.

Psychologická technika predpokladá len subjektívnu existenciu duchovných bytostí a niektorými prvkami stojí na rozhraní démonologického a energetického konceptu. Neprináša nové mechanizmy, ale sťahuje magické javy z vonkajšieho sveta do vnútra ľudskej psychiky, čím sa vracia k animistickému pohľadu. Človek, ktorý pracuje s týmto konceptom sa stáva „psychonautom“, cestovateľom v krajine duše, ktorú poznáva a objavuje, a takáto prax ukazuje, že manipulácia s psychikou vedie k magickým výsledkom.

Informačná technika sa zakladá na myšlienke, že každá energetická interakcia prebieha pomocou informácií, ktoré energiu usmerňujú. Tento predpoklad sa presadzuje aj v niektorých fyzikálnych teóriách. Informácie ľahko prekonávajú čas a priestor, pretože tu nemajú hmotu a energiu. Vôbec nezáleží na vzťahu s duchmi a ani na energetickom potenciáli mága, čo je dôležité, je ovládať techniky pracujúce s informáciami, ich vyvolávanie a prenášanie. Koncept pracuje s pojmom informačné pole, prostredníctvom ktorého sa napr. vysvetľujú aj účinky homeopatickej medicíny. Základom práce s informačným konceptom je umenie manipulácie s rôznymi druhmi informácií.

Zmenený stav vedomia využíva mág pri magickom úkone. Používa pri tom rôzne podporné prostriedky zosilňujúce jeho vnemy a meniace jeho vedomie. Ide o výtvarné vyobrazenia, symboly, svetlá, oheň, bubnovanie, hudbu, hlas, spev, vône, kadidlá, magické predmety a nástroje, rituálne jedlá, chemické stimulanty nervovej sústavy ako narkotiká, halucinogény alebo enteogény; fyzické cvičenia, rituály a tanec. Ich konkrétna forma závisí od kultúrnej a magickej tradície. Okrem toho mág používa rôzne špeciálne vyvinuté psychomentálne techniky, vlastné jednotlivým kultúram, spoločenstvám a magickým systémom, pomocou ktorých dokáže dosiahnuť mentálne stavy, zintenzívňujúce magickú činnosť. Od okultistov pochádza názor, že je takmer nemožné magicky pôsobiť v bežnom stave vedomia. V podstate vôľa a imaginácia sú jedinými skutočnými pracovnými nástrojmi mága. Rituálom sa usmerňuje magická imaginácia a aktivuje vôľa. Je to spôsob programovania ľudského biopočítača.

Jedna časť techník mení ohnisko vedomia, ako napr. dychové cvičenia, pohlavná zdržanlivosť, tanec, narkotiká, vyčerpanie, pôst, fyzická bolesť, hudba (bubnovanie, spievanie, atď.), senzorická deprivácia, sexuálna činnosť, nespavosť a predstavivosť.

Druhá časť techník mení obsah vedomia, ako hypnóza, predstavovanie si farieb a archetypov, a senzorická saturácia (zariekanie, recitácia mantier, predstavovanie si symbolov atď.). „Mágia môže byť braná ako pragmatický spôsob menenia ľudskej psychiky a cez ňu aj okolitého sveta. Trojitý vzťah medzi vedomím, informáciami a energiou naznačuje, že čím väčšia je pozornosť, tým viac je dostupnej energie a informácií.“ Mágia poskytuje metódy menenia vnímania sveta, ktoré sú založené na základoch našej ľudskej štruktúry a našej schopnosti používať symboly a jazyk.

Ak je podvedomie dostatočne „naprogramované“ určitými informáciami, tak začína na ne reagovať a ich uskutočňovať, najmä počas zmeneného stavu vedomia. Čiže ak si budeme nahovárať, že nemôžeme niečo dosiahnuť, tak to ani nedosiahneme a ak po niečom túžime a budeme si nahovárať, že to musíme mať, resp. dosiahnuť, tak to aj získame. Taktiež si môžeme programovať podvedomie ezoterickými informáciami, napr. že sme ľahší ako vzduch, pevní ako oceľ a pod. a podvedomie to začne plniť.

V zmenenom stave vedomia, ak je ovplyvnené podvedomie, tak môžeme dosiahnuť, že sme:

- ľahší ako vzduch (schopnosť levitácie)

- ťažší ako veľký kamenný balvan (schopnosť oťaženia)

- pevní ako oceľ (schopnosť zniesť extrémnu záťaž, chlad, teplo a pod.)

- silní ako slon (schopnosť vyvinúť extrémnu silu)

- imúnni voči bolesti (schopnosť anestézie)

- neviditeľní ako vzduch (schopnosť neviditeľnosti)

- vidiaci so zaviazanými očami (schopnosť jasnovidnosti)

- pohli vecami na diaľku (schopnosť telekinézy)

- schopní čítať myšlienky inej osoby (schopnosť telepatie)

- odpútaní od tela (schopnosť astrálneho cestovania)

- schopní vytvoriť materiálnu resp. jemnohmotnú vec (materializácia vecí a prízrakov)

- alokovaní na dvoch miestach naraz (schopnosť bilokácie) a iné schopnosti.

A na záver to najdôležitejšie, že prečo je tomu tak? Vtip je v tom, že vieme to uskutočniť, ale ešte nevieme vysvetliť.

Ovplyvňovanie podvedomia vedomím sa realizuje nasledovným postupmi:

2. Vtelovanie a opustenie tela

Vtelovanie a opúšťanie tela je proces, ktorý uskutočňujú duchovia do fyzických tiel v hmotnom svete resp. opúšťajú pri smrti a prejavuje sa nasledovnými činnosťami:

- inkarnáciou

- dezinkarnáciou

- reinkarnáciou

- mimoriadnou reinkarnáciou.

O inkarnácii hovoríme, ak sa duch obalí dušou a prostredníctvom nej sa prvý krát vtelí do matkinho tela, v čase ak telesný zárodok dosiahne maximálnu zrelosť, čo je približne v polovici tehotenstva. Dôkazom inkarnácie sú prvé pohyby nového človeka v matkinom tele. Fyzické telo získavame po rodičoch, ale duša je Božie dielo a vďaka nej získavame božskú podstatu. Celý proces inkarnácie je dokončený až pri narodení dieťaťa.

Pred narodením sa pred dušou premietne rýchly film budúceho života, kde spozná, čo ho v živote čaká. Následne sa duša pripája k fyzickému telu vo viacerých bodoch. Ak sa duša vyľaká zo svojho budúceho života, tak môže sa zle pripojiť k telu a dochádza k mentálnej a prípadne aj fyzickej poruche novorodeného človeka. Dojmy z budúceho života však fyzickému telu zostávajú utajené, čiže nepoznáme svoju budúcnosť.

Pri narodení je dokončený proces vtelenia a človek je po biologickej i duchovnej stránke pripravený k pozemskému životu. Predčasné narodenie nemá vplyv na duchovnú stránku človeka, ide len o nedostatočne vyvinuté fyzické telo.

Dezinkarnácia resp. uvoľnenie duše pri smrti závisí od stupňa duchovnej vyspelosti človeka. Duša sa uvoľňuje postupne a trvá to od niekoľkých hodín až po niekoľko dní. Duša duchovne vyspelého človeka sa uvoľní rýchlo a bez problémov. Naopak málo vyspelá duša sa uvoľňuje pomaly a dlho, nakoľko lipne na materiálnom živote a pomaly si uvedomuje vyslobodenie z hrubohmotného tela. Vyspelá duša sa teší z vyslobodenia a ide za svetlom, ktoré sa javí na konci tunela. To svetlo je od Božej prozreteľnosti, ktorá nás volá k  sebe.

Posmrtný šok prežíva každá duša, pretože sa musí prispôsobiť novým podmienkam a prostrediu. Pri náhlom úmrtí trvá šok dlhšie a pri postupnej smrti kratšie, nakoľko duša je postupne pripravovaná. Konkrétne to môže byť niekoľko dní až mesiace. Pri násilnej smrti duša prežíva poruchu osobnosti, s čím sa pomerne dlho vysporiadava.

Reinkarnácia je proces kedy duch sa musí opätovne vteliť do hrubohmotného tela toľkokrát, kým nedosiahne úplnú duchovnú vyspelosť a následne spasenie v „kráľovstve Božom“. Počet vtelení je individuálny u každého ducha a taktiež doba pôsobenia v astrále je individuálna. Správnym životom môžeme dosiahnuť dokonalú duchovnú vyspelosť a duša sa môže natrvalo vrátiť domov, späť k Bohu.

Zablokovanie duchovnej pamäte je podstatným prvkom procesu reinkarnácie, tj. informácií o predošlých vteleniach a o živote v jemnohmotnosti. Tým vznikne ochrana pred chybami spôsobenými v predošlých životoch, možnosti pomsty a vyrovnávania účtov. Po narodení človeka sa duša musí postupne učiť všetko od znova. Počas života pri šokových udalostiach sa stáva, že duša si spomenie na predchádzajúce zážitky, následkom čoho môžu byť získané nové znalosti, napr. ovládanie cudzej reči, ktorou sme nehovorili.

Tento kvalitatívne nový život nie je nečinnosťou, ale dostávame nové duchovné úlohy, povinnosti i odmeny, ktoré nám zatiaľ nie sú plne známe. Cieľom duše je dosiahnuť duchovnú vyspelosť počas života v hrubohmotnom tele. Duchovná vyspelosť je spojená s životom správnym, kladným konaním myslením, pomoci blížnym i schopnosti vzdať sa výhod v prospech iných.

Mimoriadna reinkarnácia je jav, ak duch je už spasený vo večnosti, ale napriek tomu požiada vyššie duchovné bytosti o možnosť reinkarnácie pre urýchlenie spoločenského vývoja, zvestovanie dôležitých správ a pod. Takéto osoby v hrubohmotnosti pôsobia vysokou duchovnou vyspelosťou, ich aura vyžaruje čisto zlatú farbu a majú nejaké vysoké schopnosti, či už vedecké, duchovné, umelecké alebo iného druhu.

3. Astrálne pôsobenie

Astrálne pôsobenie duchov vo fyzickom svete, ktoré nemajú priamu viditeľnosť, resp. pozorovateľnosť sa prejavuje ako:

- pokúšanie

- vnuknutia

- ochraňovanie

- oznamovanie správ

- stráženie duchovných ríši

- jednoduchá duchovná činnosť

- tvorivá duchovná činnosť

- riadenie chodu vesmíru

Pokúšanie je pôsobenie nízkych resp. negatívnych duchov, niekedy nazývaných aj temnými duchmi, ktorí negatívne pôsobia v hrubohmotnosti. Ich pôsobenie môže prerásť aj do väčších rozmerov, čo už nazývame démonické ovplyvňovanie, čo je bližšie popísané v príslušnej kapitole. V praxi pokúšanie sa prejavuje, ako napr. aby sme robili niekomu zle, kradli, ohovárali, klamali, užívali drogy a pod. a naopak aby rástol náš prospech. Dôsledky tejto činnosti sú v prvom momente priaznivé, ale z dlhodobejšieho hľadiska sú fatálne, nakoľko sa všetko vráti k nám v znásobenej podobe.

Vnuknutia sú dielom duchovných bytostí, ktoré nám chcú vopred niečo ozrejmiť, poradiť, pomôcť, informovať, resp. aj varovať. Príliš materiálne založený človek nevníma tieto posolstvá, nakoľko je príliš zamestnaný materiálnymi problémami a niekedy ani neverí na takéto upozornenia. Naproti tomu duchovne vyspelý jedinec si tieto upozornenia snaží vysvetliť i keď nie vždy to vie správne pochopiť. Najčastejšie vnuknutia prichádzajú od nášho ochranného ducha tzv. anjela strážcu.

Ochraňovanie s predchádzajúcou činnosťou úzko súvisí a taktiež od ochranného ducha, prípadne vyššieho ducha, ktorý nás chráni pred zlom, nebezpečenstvom a negatívnymi javmi. Opäť tu platí, že ochraňovanie si musíme uvedomovať a zároveň byť za to aj povďačný. Ak si ochraňovanie neuvedomujeme a nevážime, tak aj intuície sú menej citeľné, nakoľko sa vlastne proti ním bránime. Najhoršie je, ak sa do niečoho vrháme bezhlavo, nič nerešpektujeme a ideme jednoducho povedané aj „cez mŕtvoly“, čo sa môže hneď vypomstiť resp. po určitom čase.

Oznamovanie správ sa deje pomerne zriedkavo pred dôležitými udalosťami, najmä vyššími duchovnými bytosťami. Správy dostávajú najviac duchovne vyspelé osoby, prípadne zbožne žijúce osoby a málokedy obyčajní ľudia. Deje sa to najmä vo sne a tak mnohí si to neuvedomia, prípadne zabudnú na správu a uvedomia si to až po tom, ak nejaká udalosť sa už stala. Nepríjemné je, ak sa stane negatívna udalosť a prijímateľ správy nevykoná potrebné kroky v danej veci. Ak prijímateľ správu prijme a pochopí, niekedy má aj starosť ako správu odovzdať na správne miesto, nakoľko nie vždy musí byť pochopený. V tejto situácii je vhodné sa obrátiť na duchovné autority a poradiť sa s nimi.

Ďalšie duchovné činnosti sú pre nás imaginárne a preto ich popis uvedieme stručne. Patrí sem stráženie jednotlivých duchovných ríši, aby negatívny duchovia nemohli zasahovať do vyšších ríši. Okrem toho sú strážení aj najvyššie duchovné bytosti i Univerzálna kozmická pamäť, ktorá sa nazýva aj Akášska kronika. Deje sa to za pomoci archanjelov a vyšších duchovných bytostí. Bližšie je to popísané v kapitole o duchovných bytostiach.

Jednoduchá duchovná činnosť je príznačná pre duchov, ktorí sa nachádzajú v astráli, ale ešte nie sú spasené vo večnom živote. Títo duchovia sa učia a nadobúdajú nové duchovné skúsenosti. Pri tom však sú nútené ešte vrátiť sa do hmotnosti pre získanie nových skúseností.

Tvorivá duchovná činnosť je určená pre spasených duchov, ktorí sa blížia dokonalosti, ale stále nedosahujú úroveň vyšších stvorených duchov. Majú svoje miesta pri plnení vesmírnych zámerov v hrubohmotnosti i jemnohmotnosti. Tieto úlohy plnia pod vedením archanjelov.

Riadenie chodu vesmíru a plnenie Božích zámerov sú príznačné pre najvyššie duchovné bytosti až po Stvoriteľa. Sú nám neznáme, nepochopiteľné a málo sprostredkované. Plne, resp. plnšie ich pochopíme až po spasení v Raji, resp. Kráľovstve nebeskom.

ISBN 978-80-972557-7-0

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2017

Vytvorené prostredníctvom Publico.sk

Table of Contents

Úvod

1. Ezoterická príprava

2. Vtelovanie a opustenie tela

3. Astrálne pôsobenie