Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Mgr. Lukáš Kolarčík, DiS., Ing. Václav Dedek, MUDr. Michal Ptáček

Příručka pro sestry v oftalmologii

Hlavní autor:

Mgr. Lukáš Kolarčík, DiS.

(Oční klinika FN Ostrava; OU v Ostravě, LF, Ústav ošetřovatelství a porodní asistence)

Spolupráce na kapitolách souvisejících s přístrojovou technikou:

Ing. Václav Dedek

(Oční klinika FN Ostrava; VŠB – TU Ostrava, Fakulta elektrotechniky a informatiky, Katedra kybernetiky a biomedicínského inženýrství)

Spolupráce na kapitolách souvisejících s ošetřovatelskými postupy v oftalmologii:

Bc. Jana Dvořáková, DiS.

(Oční klinika FN Ostrava)

Spolupráce na kapitole Přednemocniční péče a první pomoc:

MUDr. Michal Ptáček

(Klinika infekčního lékařství FN Ostrava; Fakulta bezpečnostního inženýrství VŠB – TU Ostrava; ZZS Moravskoslezského kraje)

Spolupráce na kapitole Léky v oftalmologii:

MUDr. Veronika Kolarčíková

(Oční klinika FN Ostrava)

Užitečné poznámky a rady:

MUDr. Petr Mašek, CSc., FEBO

(přednosta Oční kliniky FN Ostrava)

Recenze:

Mgr. Žofie Schneiderwindová

Vydání odborné knihy schválila Vědecká redakce nakladatelství Grada Publishing, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2016

Cover Design © Grada Publishing, a.s., 2016

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, Praha 7

jako svou 6320. publikaci

Odpovědná redaktorka Mgr. Ivana Podmolíková

Sazba a zlom Karel Mikula

formát ePub Štěpán Böhm

Foto na obálku Mgr. Lukáš Kolarčík, DiS.

Fotografie Ing. Václav Dedek, Bc. Jana Dvořáková, Mgr. Lukáš Kolarčík, DiS., archiv Oční kliniky FN Ostrava

Kresby Tomáš Bíroš

Počet stran 160

1. vydání, Praha 2016

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

Autoři a nakladatelství děkují firmám za podporu při vydání publikace.

Zvláštní poděkování patří i firmě OCULUS, spol. s. r.o., Pardubická 765/20a, 500 04 Hradec Králové.

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

Doporučení a pracovní postupy v této knize byly autorem ověřeny, přesto nelze za ně převzít odpovědnost. Autor ani nakladatelství neručí za jakékoliv věcné, osobní ani majetkové škody.

ISBN 978-80-271-9382-0 (ePub)

ISBN 978-80-271-9381-3 (pdf)

ISBN 978-80-247-5458-1 (print)

Poděkování

Manželce za podporu a dětem za spoustu legrace.

Kolegyním a kolegům za to, že mám práci, která mě baví.

Úvod

Současný oftalmologický tým je složen z několika profesí – na péči o oftalmologického pacienta se podílejí lékaři-specialisté, sestry, biomedicínští technici, optometristé, ortoptistky. Někdy není jasně vymezená hranice, která činnost komu patří. V praxi se povinnosti překrývají – záleží na místních zvyklostech a personálním zabezpečení daného pracoviště. Péče o pacienta na oftalmologickém pracovišti je charakteristická propojením s řadou specializovaných přístrojů a specifických postupů. Mnohé z nich jsou v rukou zdravotnických pracovníků – nelékařů. V případě, že nevzniknou pochyby, se lékař často spoléhá na údaje od nelékařů a i podle nich plánuje, jak bude pacienta léčit.

V této publikaci nevěnujeme všem činnostem stejný díl pozornosti. Větší prostor je dán těm, u nichž je předpoklad, že se jim oční sestry věnují nejčastěji, a měly by tedy velmi přesně vědět, co, jak a proč dělají. Okrajově jsou pojednány úkony, jež s prací oční sestry souvisejí, ale nejsou jejím denním chlebem. Jsou tedy důležité spíše pro zajištění návaznosti péče než pro samotné provedení.

V publikaci se zabýváme i množstvím specializovaných přístrojů. Pro optometristu, případně biomedicínského technika bude náš záběr příliš malý. Tyto profese ovšem nejsou na řadě pracovišť zastoupeny a s mnoha přístroji pracují rutinně sestry. Ani výčet přístrojů není zdaleka kompletní. Zaměřili jsme se na ty, s nimiž sestry pracují častěji, a na kontext, který by každá oční sestra měla mít, aby mohla kvalitně plnit svou úlohu v multioborovém týmu. Doufáme, že velkou míru zjednodušení výkladu principů a funkcí nám profesionálové prominou.

autoři

1Základní obecná pravidla

■Vždy dbejte na správnou identifikaci pacienta (jméno + příjmení + rok narození). Zvlášť v přeplněné čekárně ambulantního provozu není problém mít dvě paní Kateřiny Novákové, jen jiného data narození.

■Než začnete, podívejte se na pacienta, jak vypadá (červené oko, sekrece – identifikovat riziko by měla být schopna na oční klinice už recepční). Pokud se vám zdá, že něco není v pořádku (např. pacient k operaci, injekci anti-VEGF, má červené oko a mezi řasami šupinky hnisu), poraďte se s lékařem. Ušetříte čas a snížíte hygienická rizika.

■Vše zapisujte do dokumentace, edukačního záznamu, připojte svou identifikaci (razítko a podpis), datum a čas – jak to vyžaduje praxe ve vašem zařízení. Nejde jen o dodržování předpisů, ale především o dokumentaci kvality vlastní práce a určitý stupeň právní ochrany.

■Dodržujte pravidlo: „Pokud něco udělám, hned to napíšu. Když jsem to nenapsal, ani jsem to nedělal.“ Zápisy provádějte pokud možno hned do dokumentace, ne na papírky „do kapsy“. Pokud už píšete na papírky, opatřete je identifikačními údaji pacienta a datem provedení v rámci prevence záměny dat.

■Ještě než přistoupíte ke kontaktu s pacientem, vše si nadepište jeho identifikačními údaji (odběrová média, papírky s výsledky apod.). Zvlášť v ambulantním provozu je velký pohyb pacientů, s každým strávíte minimum času, lehce jej ztratíte z dohledu a předáváte si jej mezi členy týmu.

■Nejprve vyšetřujte pravé oko, potom levé oko, stejně tak zápisy do dokumentace zaznamenávejte nejprve pro pravé, poté pro levé oko.

■Důvěřujte, ale prověřujte: Konfrontujte informace od pacienta s tím, co je v předchozích zprávách, a s informacemi od ostatních kolegů. Vždy si berte k ruce zdravotnickou dokumentaci. Neposílejte si pacienta bez možnosti nahlédnout do dokumentace. Splést se a napsat vizus pravého oka k levému není zase tak těžké – zejména v ambulanci, kde se vše děje rychle. Informace „prověřujte“. Pacient není profesionál, navíc málokdo si rád nechá sahat na oko, proto si vždy s každým trochu povídejte a vysvětlujte.

■Co pacient nemá napsáno, to zapomene – pokud jej někam odesíláte, napište mu, kam, v kolik a na co se má dostavit. Údaje pište tak, aby je pochopili i všichni ostatní, nejen vy (např. napíše-li sestra, že posílá pacienta na OCT k MUDr. Novému do FN Ostrava, stejně nikdo nezúčastněný neví, kam má pacient jít – napíše-li: vyšetření OCT – MUDr. Nový, oční – ambulance 2. patro, poliklinika Poruba, není pochyb).

■Obsluha přístrojů musí být proškolena způsobilou osobou a každý přístroj musí být vybaven návodem k použití, který se vyplatí prostudovat.

Pozor Na každém pracovišti může fungovat odlišné pojetí rozdělení kompetencí a přidělování pracovních povinností ve zdravotnickém týmu. Než přistoupíte k jakýmkoliv činnostem, zvažte své kompetence a zhodnoťte své znalosti a dovednosti. Nejasnosti proberte se svým nadřízeným.

2Základy anatomie a fyziologie zraku

2.1Poznámky k anatomii oka

Viz obrázky 1–8.

Obr. 1 Anatomické vztahy očních struktur

Obr. 2 Slzný aparát oka

Obr. 3 Anatomie oka

Obr. 4 Příčný řez sítnicí (OCT Spectralis) a vymezení oblastí

Obr. 5 Anatomie předního segmentu oka

Obr. 6 Okohybné svaly

Obr. 7 Schéma zrakové dráhy

Obr. 8 Foto fundu a popis základních struktur sítnice

2.2Základní principy optiky a refrakce

2.2.1Světlo a refrakce

Světlo je část spektra elektromagnetického záření, na které je citlivé lidské oko (délka od 390 do 760 nm). Různá vlnová délka pak určuje kvalitu zrakového vjemu, tedy jakou barvu světla vnímáme.

Refrakce je optický jev na rozhraní optických prostředí, kdy dochází ke změně směru vlny v důsledku změny rychlosti jejího šíření. Změna rychlosti závisí na optické hustotě prostředí, ve kterém se vlna šíří. Optickou hustotu prostředí přitom definuje index lomu (n). Vyšší n znamená vyšší optickou hustotu prostředí.

2.2.2Refrakce oka

Struktury, jimiž proniká světelný paprsek cestou na sítnici, jsou přední plocha rohovky, hmota rohovky, zadní plocha rohovky, komorová voda, přední plocha čočky, hmota čočky, zadní plocha čočky a sklivec. Každá tato struktura má individuální lomivé charakteristiky. Největší lomivost má rohovka +40 až +45 D, lomivost čočky je asi +16 až +20 D (celková refrakce oka je +/–60 D). Vznik ostrého obrazu na sítnici závisí jednak na indexu lomu očních struktur, kterými prochází, a také na jejich zakřivení (resp. úhlu, pod kterým světlo dopadá).

Refrakce oka je poměrně komplikovaná. Aby bylo možné s ní prakticky pracovat, používají se zjednodušené optické modely.

■objektivní refrakce – skutečná lomivost dioptrického aparátu oka změřená metodami, jež nejsou závislé na vnímání vyšetřovaného pacienta (automatickým refraktometrem, skiaskopicky apod.)

■subjektivní refrakce – dioptrická hodnota kombinace skel, s níž vyšetřovaný nejlépe vidí (čte nejmenší řádek optotypů a subjektivně vnímá zlepšení vidění)

2.2.3Vady optického systému oka

Optický aparát oka slouží k tomu, aby se obraz vnějšího světa promítl v rovině sítnice (paprsky paralelní s optickou osou se po lomu sbíhají na sítnici). K tomu je zejména potřeba, aby byly v rovnováze dvě věci: lomivost dioptrického aparátu oka a předozadní délka oka.

Oko, u něhož je tento poměr v pořádku, se nazývá emetropické. U ametropického oka je tento poměr porušen a obraz vzniká před sítnicí (myopie = krátkozrakost) nebo za sítnicí (hypermetropie = dalekozrakost).

Refrakční systém navíc nemusí být koncentrický. Kvůli tomu se rovnoběžné paprsky přicházející k oku nezaostří do jednoho místa, ale mají ohnisko na různých místech, a obraz se tím stává neostrý. Tato vada se nazývá astigmatismus.

Je zcela běžné, že z pohledu fyzikální optiky má optický systém oka řadu nedostatků, které jsou navíc u každého člověka trochu jiné. Přesto vnímáme obraz jako ostrý a přesný. To je možné díky fyziologické a psychologické kompenzaci. Oko je pouze senzorem, ale za zrakový vjem je zodpovědný mozek, který je do jisté míry (individuální, objektivně neměřitelné) schopen kompenzovat tzv. fyziologické optické vady oka. Vady optického systému oka, kvůli nimž špatně vidíme, se nazývají refrakční optické vady.

Hypermetropie = dalekozrakost (obr. 9)

Obr. 9 Hypermetropie

Ohnisko paprsků je za sítnicí. Většinou se jedná o vadu axiální (oko je příliš krátké v poměru k lomivé síle optického aparátu oka). Změna předozadní délky oka o 1 mm = 3 D. Fyziologicky je přítomna v určitém stadiu růstu oka. Mezi další příčiny patří tlak nádoru nebo zánětlivých hmot na zadní pól, nadzvednutí (edém) sítnice v místě makuly, indexová hypermetropie např. u DM, posunutí čočky vlivem úrazu či nemoci nebo afakie.

Obvyklé řešení

Dioptrická korekce konvexními (+ dioptrie) skly, kontaktními čočkami.

Chirurgická léčba: rohovková laserová refrakční chirurgie.

Myopie = krátkozrakost (obr. 10)

Obr. 10 Myopie

Ohnisko paprsků je před sítnicí. Nejčastější příčinou je prodloužení předozadní osy oka, tedy osová myopie. Vzácnější jsou křivkové myopie. Poměrně často je možné se setkat s indexovou kataraktogenní myopií, při níž dochází ke zvýšené lomivosti jádra čočky.

Obvyklé řešení

Dioptrická korekce konkávními (– dioptrie) skly, kontaktními čočkami.

Chirurgická léčba: rohovková laserová refrakční chirurgie, nitrooční refrakční chirurgie (obvyklé řešení implantací vhodné nitrooční čočky při operaci katarakty).

Astigmatismus (obr. 11)

Obr. 11 Astigmatismus

Astigmatismus vzniká při nestejném zakřivení optických médií oka. Kvůli tomu se rovnoběžné paprsky, které přicházejí k oku, nezaostří do jednoho místa, ale mají ohnisko na různých místech, a vzniká tak složitý obraz se dvěma liniemi fokálních maxim.

Obvyklé řešení

Dioptrická korekce cylindrickým sklem (+/– dioptrie s udáním osy od 0–180, obr. 12). Cylindrické sklo je zabroušeno tak, že v jedné ose láme obraz více než ve druhé, čím větší rozdíl, tím vyšší hodnota v dioptriích. Kromě síly (lomivost v dpt.) je důležité také natočení skla v brýlové obrubě, které udává osa cylindru.

Obr. 12 Cylindrické sklo

Chirurgická léčba: rohovková laserová refrakční chirurgie, nitrooční refrakční chirurgie (torické čočky), incizní (na ústupu) a implantační (ICRS – Intrastromal Corneal Ring Segments) rohovková refrakční chirurgie.

Presbyopie

Zhruba od věku 45 let ztrácí čočka postupně svou elasticitu, a tedy i schopnost se vyklenout a „zaostřit“ na sítnici blízké předměty. Pro blízké předměty se tím stává oko dalekozraké. Tento jev se nazývá presbyopie. Presbyopie je příčinou, proč většina lidí časem potřebuje na čtení brýle (+ dioptrie).

Další optické vady a jevy

Výše uvedené informace je třeba chápat jako nezbytné minimum. Nepostihují všechny možné optické příčiny nespokojenosti s kvalitou zrakového vjemu. Existují komplikované optické vady – tzv. aberace vyššího řádu, které nelze řešit konvenční sférocylindrickou korekcí (zde je možné naplno využít možnosti laserové refrakční korekce).

Výsledný zrakový vjem ovlivňují také fyziologické vady optické soustavy, např. chromatické aberace (krátkovlnné paprsky se lámou více než dlouhovlnné) nebo periferní aberace (po lomu na kulové ploše mají periferní paprsky jinou ohniskovou vzdálenost než centrální). Velký význam má kontrast, barvocit a adaptace. Potíže může působit velký rozdíl refrakce mezi pravým a levým okem (anizometropie) a s tím související nestejná velikost obrazů na sítnici (anizeikonie). Je tedy vhodné pracovat především s vědomím vlastních znalostních limitů.

2.2.4Transpozice sféry a cylindru a sférický ekvivalent

Síla skla může být zapsána v „minusovém“ nebo „plusovém“ cylindru. Změna z minusového na plusový cylindr a naopak je možná tzv. transpozicí. Tu je možné provést následujícím způsobem:

■Hodnota cylindru se přičte ke sféře.

■Znaménko cylindru se změní (+ => – a naopak).

■Osa se otočí o 90°.

Příklad: –2,00 Dsf + 3,00 Dcyl ax 165

■–2,00 + 3,00 = +1,00

■+3,00 Dcyl => –3,00 Dcyl

■75°+ 90° = 165°

–2,00 Dsf + 3,00 Dcyl ax 165 po transpozici +1,00 Dsf –3,00 Dcyl ax 165

Sférický ekvivalent (SE)

Sférický ekvivalent je dioptrická hodnota, která vyjadřuje nejlepší možnou korekci sférocylindrické vady pouze sférickým sklem (pouze +/– dioptrie, žádné cylindry). Hodnota SE se určí přidáním poloviny hodnoty cylindrické korekce ke sférické hodnotě, resp. ze vztahu:

SE = sph + 1/2 cyl

SE = sférický ekvivalent (dioptrie)

sph = sféra (dioptrie)

cyl = cylindr (dioptrie)

Příklad: –3,00 Dsf –1,00 Dcyl ax 165 má SE = –3,50 Dsf

Řešení: –3,00 + (–0,50) = –3,50

Table of Contents

Úvod

1 Základní obecná pravidla

2 Základy anatomie a fyziologie zraku

2.1 Poznámky k anatomii oka

2.2 Základní principy optiky a refrakce

2.2.1 Světlo a refrakce

2.2.2 Refrakce oka

2.2.3 Vady optického systému oka

2.2.4 Transpozice sféry a cylindru a sférický ekvivalent

3 Léky v oftalmologii

3.1 Obecné informace k tématu

3.2 Základní přehled vybraných léků

4 Instilace kapek a aplikace mastí

5 Příprava pacienta k angiografii oka

6 Barvení rohovky, Seidlův test

7 Vyšetření zraku

7.1 Vyšetření zrakové ostrosti

7.7 Vyšetření zorného pole (ZP)

8 Specifika vyšetření zraku u dětí

8.2 Oční vyšetření kojenců

8.3 Oční vyšetření dětí v předškolním věku a starších

9 Specializovaná vyšetření oka

9.1 Vyšetření na štěrbinové lampě

9.3 Topografické vyšetření rohovky

9.4 Endoteliální mikroskopie

9.5 Pachymetrie

9.6 Vyšetření nitroočního tlaku

9.7 Bezkontaktní metody měření nitroočního tlaku

9.10 Optická biometrie

9.12 Přístroje pro diagnostiku glaukomu

9.13 Optická koherentní tomografie

11 Ošetřovatelské postupy v oftalmologii

11.2 Stěr ze spojivkového vaku

11.4 Krytí oka

11.8 Vyšetření slzného filmu

11.10 Hygiena oka

11.11 Vyšetření a znehybnění dítěte

12 Doporučený pracovní postup v případě neplánované péče

12.1 Úvodní posouzení

13 Přednemocniční péče a první pomoc

13.1 Oftalmologický pacient mimo specializované pracoviště

13.2 Doporučený pracovní postup – krytí oka v rámci první pomoci

13.3 První pomoc – trauma oka