Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Edice Právo pro každého

JUDr. RNDr. Jitka Jelínková, Ph.D., JUDr. Miloš Tuháček

Právní vztahy k dřevinám

Praktický průvodce

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, 170 00 Praha 7

www.grada.cz

tel.: +420 234 264 401, fax:+420 234 264 400

jako svou 6341. publikaci

Realizace obálky Michal Němec

Sazba Jan Šístek

Odborná redaktorka: Ing. Michaela Průšová

Počet stran 168

První vydání, Praha 2016

Vytiskla Tiskárna v Ráji, s.r.o., Pardubice

© GRADA Publishing, a.s., 2016

ISBN 978-80-271-9394-3 (ePub)

ISBN 978-80-271-9393-6 (pdf)

ISBN 978-80-271-0112-2 (print)

Seznam použitých zkratek

Agentura, AOPK ČR

Agentura ochrany přírody a krajiny České republiky

ČIŽP, inspekce

Česká inspekce životního prostředí

CHKO

chráněná krajinná oblast

lesní zákon

zákon č. 289/1995 Sb., o lesích a o změně a doplnění některých zákonů, v platném znění

Listina

Listina základních práv a svobod

LHO

lesní hospodářská osnova

LHP

lesní hospodářský plán

Ministerstvo, MŽP

Ministerstvo životního prostředí

MK

Ministerstvo kultury

NOZ

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník, v platném znění

NP

národní park

NPP

národní přírodní památka

NPR

národní přírodní rezervace

NS ČR

Nejvyšší soud České republiky

NSS

Nejvyšší správní soud

OLH

odborný lesní hospodář

OOP

orgán ochrany přírody

OSSL

orgán státní správy lesů

PP

přírodní památka

PR

přírodní rezervace

PUPFL

pozemek určený k plnění funkcí lesa

SOZ

zákon č. 40/1964 Sb., občanský zákoník

VKP

významný krajinný prvek

ZCHÚ

zvláště chráněné území

ZOPK

zákon č. 114/1992 Sb., o ochraně přírody a krajiny, v platném znění

Předmluva

Dřeviny, stromy, keře, souše…

Jaká bohatost životních forem, dimenzí biomasy, genetické rozmanitosti a různověkosti! A jaká bohatost právních problémů se skrývá za těmito jednoduchými slovy, pod nimiž si přece každý z nás představí totéž.

Skutečně totéž?

Už několik let se zabývám ochranou přírody na Šumavě. A protože je Šumava plná dřevin živých, odumřelých, velkých, malých, zakrslých či gigantických, trpících či vitálních, rostoucích ve společenství na půdách lesních i nelesních, solitérně v krajině, na stavbách, prastarých snosech nebo zavěšených v trhlinách nad propastmi, dřevin, které narostly samy nebo těch, které někdo vysadil, pozoruji, že ochrana šumavské přírody je vlastně z velké části právě ochranou dřevin.

A aby to nebylo úplně jednoduché, tyto na jedno místo odkázané, slepé a němé duše navíc hostí další svět – svět hub a lišejníků, svět hmyzu a ptáků, svět savců, kteří v nich bydlí nebo z nich žijí…

Dřeviny jsou nakonec i naším světem – lesy, sady, stromořadí, které milujeme a potřebujeme je k životu, abychom dýchali vzduch ovoněný jejich přítomností, abychom sbírali jejich plody nebo si odpočinuli v jejich stínu.

Ano, jaká bohatost se pod těmito jednoduchými slovy skrývá!

Tu přírodní zčásti známe nebo alespoň tušíme.

A tu právní, tu přináší tato povedená publikace. Zachycuje komplikovanost našeho vztahu k dřevinám, k jejich ochraně, respektování, ale i k jejich využívání.

Přeji vám všem zajímavé a inspirující počtení!

Mgr. Pavel Hubený

ředitel Správy Národního parku Šumava

Úvodem

Potřebu publikace, která by co nejkomplexněji pojednávala o právních vztazích k dřevinám rostoucím mimo les a přinášela nejdůležitější informace o právní ochraně lesních dřevin, si uvědomujeme takřka denně. Tak často se, ať již při řešení konkrétních kauz či na školeních a seminářích, setkáváme s dotazy správních orgánů, obcí, ekologických spolků a aktivních občanů, vlastníků a správců dřevin i dalších subjektů, které se při své činnosti s dřevinami potýkají.

Způsobilost odpovídat na základní i právně složitější otázky týkající se ochrany dřevin a jejího případného střetu s jinými zájmy zakládáme jak na svých dlouholetých zkušenostech z aktivního působení ve státní správě, resp. advokacii zaměřené na otázky životního prostředí, tak na své občanské angažovanosti, ať již našla svůj výraz v působení v samosprávě nebo v podpoře činnosti ekologických neziskových organizací.

V knize se snažíme poskytnout ucelený právní návod, jak řádně vykonávat státní správu na úseku ochrany dřevin rostoucích mimo les, především, jak správně rozhodovat o zamýšleném kácení dřevin. Jde o nejfrekventovanější agendu v oblasti ochrany přírody, se kterou se potýkají i nejmenší obecní úřady a která přitom nezřídka vede až k soudním sporům.

Upozorňujeme na rozšířené chyby správní praxe a snažíme se přispět ke zkvalitnění výkonu státní správy. K tomu slouží jak důsledná citace v zásadě kvalitních metodik Ministerstva životního prostředí v této oblasti, tak i vybrané vzory správních úkonů zařazené v závěru knihy.

Nevyhýbáme se ani vysvětlení právně nejobtížnějších vztahů ochrany dřevin rostoucích mimo les, zakotvené v zákoně o ochraně přírody a krajiny, k jiným právním předpisům práva veřejného (zákon o pozemních komunikacích, zákon o drahách, vodní zákon, energetický zákon, zákon o státní památkové péči) i soukromého (občanský zákoník). V rámci občanskoprávního exkurzu se věnujeme jak sousedským sporům spojeným se stromy, tak frekventovanému tématu odpovědnosti vlastníka za škodu způsobenou pádem stromu či větví, včetně odpovědnosti vlastníka lesa vůči návštěvníkům a vlastníkům nemovitostí ohrožených vlivy z lesa.

Přinášíme rovněž nejdůležitější informace o ochraně lesních dřevin, vztazích lesního zákona a zákona o ochraně přírody a krajiny i kompenzaci újmy za omezení lesního hospodaření.

Jsme přesvědčeni, že dřeviny rostoucí mimo les i lesní dřeviny si zlepšení ochrany prostředky práva zaslouží. Jsou pro nás nejbližším životním prostředím a podstatně přispívají k zdraví a pohodě bydlení ve městech a obcích i k potěšení z harmonie přírody a krajiny.

Uvítáme připomínky všech, kteří se v praxi setkávají s problémy vždy o něco složitějšími, než zachytí kniha limitovaného rozsahu.

Jitka Jelínková (judr.jitka.jelinkova@gmail.com), červenec 2016, Praha

1.Prameny a principy právní ochrany dřevin rostoucích mimo les

Právní úprava ochrany dřevin rostoucích mimo les, resp. jejich právního režimu vůbec (ne všechny právní normy týkající se dřevin sledují jejich ochranu, ale naopak je mohou chápat jako možný zdroj ohrožení), je v platném českém právu rozptýlena do většího množství právních předpisů náležejících jak do oblasti práva veřejného (normy práva životního prostředí, správního práva i trestního práva), tak částečně i práva soukromého (občanského).

Základem právní úpravy ochrany dřevin rostoucích mimo les jsou nepochybně ustanovení zákona č. 114/1992 Sb., o ochraně přírody a krajiny, ve znění pozdějších předpisů (dále též „ZOPK“), konkrétně ust. § 7 až 9 zakotvující obecnou ochranu veškerých dřevin před poškozováním a ničením, pokud se na ně nevztahuje ochrana přísnější nebo ochrana podle zvláštních předpisů.

Podrobnosti obecné ochrany dřevin rostoucích mimo les jsou obsaženy ve vyhlášce č. 189/2013 Sb., o ochraně dřevin a povolování jejich kácení (s účinností od 15. 7. 2013), novelizované vyhláškou č. 222/2014 Sb. (s účinností od 1. 11. 2014). Před nabytím účinnosti vyhlášky č. 189/2013 Sb. byly podrobnosti obecné ochrany dřevin rostoucích mimo les obsaženy v ust. § 8 vyhlášky č. 395/1992 Sb., kterou se provádějí některá ustanovení zákona o ochraně přírody a krajiny.

1.1Spory kolem definice „dřeviny rostoucí mimo les“

Samotná definice „dřeviny rostoucí mimo les“ (dále ZOPK zavádí legislativní zkratku „dřevina“) je obsažena v ust. § 3 odst. 1 písm. i) zákona jako „strom či keř rostoucí jednotlivě i ve skupinách ve volné krajině i v sídelních útvarech na pozemcích mimo lesní půdní fond[1]“. Smyslem uvedené definice je stanovit, že ochrana podle ZOPK – tedy ochrana každé jednotlivé dřeviny – se nevztahuje na dřeviny nacházející se na lesních pozemcích, kde obvykle nejsou chráněny dřeviny jako jedinci, ale lesní porosty. Ochrana podle ZOPK se tedy vztahuje i na stromy suché (i když nerostou) a na stromy rostoucí na stavbách (každá stavba se navíc nachází zároveň na pozemku, resp. podle nového občanského zákoníku je stavba součástí pozemku).

Výše uvedené naznačuje, že důvodem výkladových sporů se v definici dřeviny rostoucí mimo les stala dvě slova, a to „rostoucí“ a „na pozemcích“.

Poměrně hojně rozšířený nesprávný názor části praxe, že se ochrana podle ZOPK netýká suchých stromů, byl opakovaně popřen stanovisky Ministerstva životního prostředí („Ochrana dřevin podle § 8 zákona č. 114/1992 Sb. se vztahuje i na suché a odumřelé stromy. Slovo „rostoucí“ zde nelze chápat tak, že je růst základní podmínkou ochrany.“)[2] i soudní judikaturou, minimálně tím způsobem, že potvrdila pokutu za nepovolené kácení suchých stromů[3]. To, zda suchý strom bude možné pokácet bez povolení či předchozího oznámení, nebo bude nutné předchozí oznámení např. z pěstebních důvodů či dokonce povolení ke kácení, záleží na konkrétních skutkových okolnostech (podrobnosti k jednotlivým režimům kácení dřevin podle § 8 odstavců 1, 2, 3 a 4 ZOPK budou uvedeny v kapitolách 4. a 6.). Výslovně považujeme za potřebné zdůraznit, že „za kácení ze zdravotních důvodů nelze považovat kácení suchých dřevin“[4], neboť to neodpovídá setrvalému přístupu ke zdravotním důvodům umožňujícím kácení v administrativně jednodušším režimu pouhého předchozího oznámení jako důvodům časově naléhavým (kdy stav a rozsah napadení dřevin významně ohrožuje okolní dřeviny).

Slovo „na pozemcích“ použité v definici dřeviny rostoucí mimo les se stalo podkladem pro poněkud sofistikovanější polemiky v tom smyslu, že dřeviny rostoucí na něčem, co z pohledu některého zákona je stavba (např. vodní dílo, stavba dráhy, stavba na dráze), nerostou na pozemcích, a proto nejsou předmětem ochrany podle ZOPK. I tyto názory byly v konkrétních případech odmítnuty judikaturou („Je nepřijatelné tvrzení, že stromy rostoucí na hrázi rybníka rostou jen na stavbě, nikoliv na pozemku, a proto by neměly podléhat ochraně podle zákona o ochraně přírody a krajiny… Vodní plocha, hráz a vše na nich se nachází zároveň i na pozemku.“[5]). Opět je třeba zdůraznit účel definice obsažené v zákoně o ochraně přírody a krajiny (odlišení ochrany nelesní zeleně a lesních porostů). ZOPK rozhodně nepřísluší řešit vztahy mezi vymezením staveb v různých zákonech (je známou skutečností, že různé veřejnoprávní předpisy mohou pro své účely definovat pojem „stavba“ či „vlastník stavby“ různě, přičemž tyto pojmy nemusí znamenat totéž co v soukromém právu – občanském zákoníku).

Shrnutí: Dřeviny rostoucí mimo les jsou i stromy suché nebo stromy na „stavbách“ (hrázích, náspech apod.). ZOPK chrání i náletové dřeviny a dřeviny ovocné.

Definice „dřeviny rostoucí mimo les“ je obsažena v ust. § 3 odst. 1 písm. i) ZOPK – „strom či keř rostoucí jednotlivě i ve skupinách ve volné krajině i v sídelních útvarech na pozemcích mimo lesní půdní fond“.

Smyslem uvedené definice je stanovit, že ochrana podle ZOPK – tedy ochrana každé jednotlivé dřeviny – se nevztahuje na dřeviny rostoucí na lesních pozemcích, kde obvykle nejsou chráněny dřeviny jako jedinci, ale lesní porosty. Ochrana podle ZOPK se tedy vztahuje i na stromy suché (i když nerostou) a na stromy rostoucí na „stavbách“ (každá stavba se navíc nachází zároveň na pozemku, resp. podle nového občanského zákoníku je stavba součástí pozemku).

ZOPK nezná pojem náletové dřeviny – chrání tedy dřeviny bez ohledu na to, zda byly záměrně vysazeny – a stejně tak nevyjímá z ochrany dřeviny ovocné.

K zmíněnému zásadnímu rozhraničení mezi individuální ochranou dřevin rostoucích mimo les a lesním právem je třeba dodat poznámku o diskusích ohledně právního přístupu k rozsáhlým kácením dřevin na katastrálně nelesních pozemcích s porosty charakteru lesa.

V praxi se opakovaně vyskytly případy, kdy došlo k masivnímu kácení dřevin např. na zemědělských pozemcích a pozemcích ostatních ploch, přičemž fakticky šlo o lesní porosty. Tyto lesní porosty mohly vzniknout buď zalesněním, nebo přirozenou obnovou. Ke změně druhu pozemků však v katastru nemovitostí nedošlo. Pokud vlastníci těchto nelesních pozemků s fakticky lesními porosty začali realizovat významné těžby dřeva (jejichž právním rámcem byla povolení ke kácení dřevin rostoucích mimo les vydávaná obecními úřady[6] na základě žádostí vlastníků), vyvstala otázka, zda by nebylo možné jako účinnější nástroj k řešení aplikovat ochranu významného krajinného prvku (VKP) les[7].

Shoda je zřejmě v tom, že současné uplatňování ochrany dřevin rostoucích mimo les podle § 7 a 8 ZOPK a ochrany VKP les podle § 4 odst. 2, příp. 3 ZOPK není možné (již vzhledem k definici dřeviny rostoucí mimo les – na pozemcích mimo lesní půdní fond). Praxe orgánů ochrany přírody k výše popsaným případům přistupuje dosud přes ochranu dřevin rostoucích mimo les a přístup přes ochranu VKP les zůstává v rovině úvah.

V judikatuře má ovšem oporu přístup materiální, tedy podle faktického stavu, nikoli podle stavu (pouze) katastrálního[8]. Úvahy o využití ochrany VKP les pro de facto lesní ekosystémy viz také kapitola 14.

1.2Památné stromy, zvláště chráněné druhy rostlin, registrované VKP, stromořadí

Kromě ust. § 7 až 9 v části druhé ZOPK (Obecná ochrana přírody a krajiny) se ochrany dřevin dotýkají také ustanovení části páté (Památné stromy, zvláště chráněné druhy rostlin, živočichů a nerostů), konkrétně ust. § 46–47 o památných stromech a ust. § 48–49 o zvláště chráněných rostlinách, včetně ust. § 56 o výjimkách ze zákazů u památných stromů a zvláště chráněných druhů rostlin (a živočichů), a dále samozřejmě související kompetenční a sankční (odpovědnostní) ustanovení. Podrobně o ochraně památných stromů a stromů, které náležejí ke zvláště chráněným druhům rostlin, pojednáváme v kapitole 7.

Důležitým posílením nad rámec obecné ochrany dřevin rostoucích mimo les je v praxi také využití nástroje obecné územní ochrany, tedy registrace dřevin jako (součásti) významného krajinného prvku.

Podle ust. § 3 odst. 1 písm. b) ZOPK mohou být jako významné krajinné prvky zaregistrovány mj. remízy, meze i cenné plochy porostů sídelních útvarů. Registraci provádějí ve správním řízení podle § 6 odst. 1 ZOPK pověřené obecní úřady (pokud se nejedná o území evropsky významné lokality) a jim také přísluší vydávání závazných stanovisek podle § 4 odst. 2 ZOPK k zásahům do registrovaných VKP, které by mohly vést k poškození nebo zničení významného krajinného prvku nebo ohrožení či oslabení jeho ekologicko-stabilizační funkce.

Skutečnost, že dřeviny jsou součástí VKP (ze zákona nebo registrovaného), má důsledky také v rámci obecné ochrany dřevin, neboť povolení ke kácení podle § 8 odst. 1 ZOPK (a obdobně také oznámení podle § 8 odst. 2 ZOPK, je-li dán některý z důvodů kácení na oznámení podle tohoto ustanovení zákona) se v tomto případě vyžaduje bez ohledu na rozměr dřevin (srov. § 3 vyhlášky č. 189/2013 Sb. a podkapitola 4.2).

Vyhláška č. 189/2013 Sb. definovala pojem stromořadí s cílem posílit ochranu zejména nově zakládaných stromořadí (ať už vysazených jako náhradní výsadba podle § 9 odst. 1 ZOPK, či nikoli) a stromořadí tvořených druhy dřevin, které zpravidla nedosahují obvodu kmene 80 cm ve výšce 130 cm nad zemí (tedy by jinak nebylo ke kácení těchto dřevin nutné povolení). Pokud jsou dřeviny součástí stromořadí ve smyslu vyhlášky, platí totéž, co pro součást VKP, tedy povolení ke kácení se vyžaduje bez ohledu na rozměr.

K ochraně stromořadí je dále využitelný zejména institut ochrany krajinného rázu, neboť zamýšlené kácení (nejen celého, jednorázové) stromořadí je nepochybně činností, která by mohla snížit nebo změnit krajinný ráz (či spíš jej vždy negativně změní, a to i při plnohodnotné obnově minimálně dočasně). K záměru kácení (ve) stromořadí je tedy nezbytný souhlas orgánu ochrany přírody (obecního úřadu obce s rozšířenou působností, resp. Agentury ochrany přírody a krajiny ČR, jde-li o území chráněné krajinné oblasti).

K jednoznačnému posílení zákonné ochrany se dokonce objevily návrhy na doplnění dosavadních významných krajinných prvků ze zákona o aleje. Ke zvýšení právní ochrany alejí (samozřejmě i jednostranných stromořadí) lze za stávající právní úpravy využít především jejich vyhlášení památnými stromy podle ust. § 46 ZOPK nebo registrace významného krajinného prvku podle § 6 ZOPK (podrobnosti v kapitole 7.).

1.3Dotčení jiných zájmů chráněných podle ZOPK při zásazích do dřevin

Při zamýšlených zásazích do dřevin mohou být dotčeny i jiné zájmy chráněné ZOPK (např. volně žijící ptáci, zvláště chráněné druhy, VKP, krajinný ráz) a přípustnost zásahu do těchto zájmů musí být posouzena způsobem vyžadovaným zákonem (vydáním potřebného povolení, souhlasu, závazného stanoviska k tomu příslušným orgánem ochrany přírody) před případným kácením (ať již na základě povolení, či oznámení), ev. jiným zásahem do dřevin.

Žadatelé o povolení kácení (příp. oznamovatelé zamýšleného kácení, je-li dán některý z oznamovacích důvodů podle § 8 odst. 2 ZOPK) a především samy orgány ochrany přírody rozhodující o žádostech o povolení kácení dřevin (příp. o pozastavení, omezení, zákazu oznámeného kácení) v praxi často opomíjejí možnost dotčení těchto dalších zájmů chráněných podle ZOPK. Dochází tak k nezákonnému jednání, kdy subjekt kácení provede sice na základě pravomocného povolení ke kácení, ale toto povolení vůbec nemělo být vydáno, pokud by dříve nebyla povolena výjimka z ochrany zvláště chráněných živočichů, jejichž je strom biotopem, udělen souhlas k zásahu do krajinného rázu kácením aleje apod.

Podrobně o správném postupu orgánu ochrany přírody k zajištění ochrany dalších zájmů, které mohou být zamýšleným kácením konkrétních dřevin dotčeny, pojednává kapitola 8.

1.4Ochrana dřevin podle ZOPK, jiné veřejnoprávní předpisy, občanský zákoník

Právního režimu dřevin rostoucích mimo les se týkají také vybraná ustanovení dalších veřejnoprávních předpisů, ať již tato ustanovení poskytují dřevinám určitou ochranu, nebo naopak v souvislosti s jinými veřejnými zájmy umožňují či přímo vyžadují zásahy do dřevin (kácení, oklešťování). Před novelou ZOPK provedenou zákonem č. 349/2009 Sb. se jednalo zejména o zákony zakotvující tzv. zvláštní oprávnění ke kácení dřevin na oznámení podle § 8 odst. 2 ZOPK (vodní zákon, energetický zákon, zákon o drahách, zákon o pozemních komunikacích a některé další zákony, ať již příslušné oprávnění skutečně obsahovaly, nebo aplikační praxe nesprávně tradovala, že je obsahují – např. zákon o státní památkové péči). S výjimkou případu, kdy by jiný právní předpis výslovně vylučoval aplikaci ZOPK, se však i tyto zásahy musí dít v souladu se ZOPK.

Právních vztahů k dřevinám se dotýkají také normy práva soukromého (občanského), a to především v rámci sousedských vztahů a odpovědnosti za škodu. I v tomto případě platí, že veřejnoprávní ochrana dřevin rostoucích mimo les obsažená v ZOPK není ustanoveními občanského práva dotčena.

V podrobnostech odkazujeme na kapitoly 12. a 13.

1.5Tři principy obecné právní ochrany dřevin rostoucích mimo les

Právní úprava obecné ochrany dřevin rostoucích mimo les obsažená v ZOPK spočívá na třech principech, jimiž jsou:

a) princip ochrany, spočívající v tom, že všechny dřeviny jsou zákonem chráněny před poškozováním a ničením; přísnější ochranný režim se vztahuje na dřeviny vyhlášené za památné stromy a dřeviny náležející k zvláště chráněným druhům rostlin (§ 7 odst. 1),

b) princip péče; péče o dřeviny, zejména jejich ošetřování a udržování je povinností vlastníků (§ 7 odst. 2),

c) povolovací princip, spočívající v tom, že ke kácení dřevin je zásadně nezbytné povolení orgánu ochrany přírody (tedy správní rozhodnutí vydané po provedeném správním řízení k tomu příslušným orgánem ochrany přírody), nejde-li o zákonem vymezené případy, kdy se povolení nevyžaduje (§ 8).

1 Pojmu lesní půdní fond podle zákona č. 61/1977 Sb., o lesích platného v době přijetí ZOPK odpovídá pojem „pozemky určené k plnění funkcí lesa“ (ve zkratce PUPFL) vymezený v ust. § 3 nyní platného lesního zákona č. 289/1995 Sb.

2 Stanovisko legislativního odboru MŽP č. j. 410/1960/00 (Planeta 6/2005), stanovisko odboru péče o krajinu MŽP z roku 2010

3 Rozsudek Nejvyššího správního soudu ze dne 7. 8. 2003, č. j. 5 A 27/2001 – 34

4 Metodický pokyn odboru obecné ochrany přírody a krajiny MŽP k aplikaci § 8 a § 9 zákona č. 114/1992 Sb. (Věstník MŽP č. 5/2014), čl. 2.10 Zdravotní důvody kácení (§ 8 odst. 2 ZOPK)

5 Rozsudek Krajského soudu v Hradci Králové ze dne 18. 12. 1998, č. j. 30 Ca 131/98-21 uveřejněný pod č. 411/1999 v časopise Soudní judikatura ve věcech správních 4/1999

6 Svěření kompetence k rozhodování o žádostech o povolení kácení dřevin rostoucích mimo les základním (jedničkovým) obecním úřadům je dlouhodobý problém, o němž bude řeč na dalších místech této knihy.

7 Závazná stanoviska k zásahům, které by mohly vést k poškození nebo zničení významného krajinného prvku nebo ohrožení či oslabení jeho ekologicko-stabilizační funkce, vydávají v případě VKP ze zákona (mezi něž patří i les) obecní úřady obcí s rozšířenou působností (tzv. trojkové obecní úřady).

8 Např. rozsudek Nejvyššího správního soudu č. j. 5 As 94/2008 – 44 ze dne 18. 12. 2009, publikovaný pod číslem 2032/2010 Sbírky rozhodnutí Nejvyššího správního soudu

Table of Contents

Seznam použitých zkratek

Předmluva

Úvodem

1. Prameny a principy právní ochrany dřevin rostoucích mimo les

1.1 Spory kolem definice „dřeviny rostoucí mimo les“

1.2 Památné stromy, zvláště chráněné druhy rostlin, registrované VKP, stromořadí

1.3 Dotčení jiných zájmů chráněných podle ZOPK při zásazích do dřevin

1.4 Ochrana dřevin podle ZOPK, jiné veřejnoprávní předpisy, občanský zákoník

1.5 Tři principy obecné právní ochrany dřevin rostoucích mimo les

2. Ochrana dřevin před poškozováním a ničením, ořezy a jiné zásahy

3. Povinnost vlastníků pečovat o dřeviny, vymáhání, právní následky neplnění

4. Povolování kácení dřevin

5. Ukládání náhradní výsadby, úvahy o odvodech za pokácené dřeviny

6. Výjimky z povolovacího principu, kácení na oznámení, volné kácení, krajní nouze

6.1 Kácení na předchozí písemné oznámení

6.2 Volné kácení tzv. podměrečných dřevin, ovocné dřeviny v zahradách

7. Památné stromy a zvláště chráněné druhy rostlin

8. Kácení dřevin a dotčení dalších zájmů chráněných ZOPK

9. Kompetence – výkon státní správy v ochraně mimolesních dřevin

10. Účast veřejnosti, práva ekologických spolků, občanů a obcí

11. Prevence a odpovědnost, omezení a zákaz kácení, kontroly, sankce

11.3 Deliktní odpovědnost za nedovolené kácení a poškození dřevin

12. Dřeviny z pohledu jiných veřejnoprávních předpisů

12.1 Zákon o pozemních komunikacích

12.2 Zákon o drahách

12.4 Vodní zákon

12.5 Energetický zákon

12.6 Zákon o státní památkové péči

13. Dřeviny z pohledu občanského práva

14. Ochrana lesních dřevin

14.1 Ochrana podle lesního zákona