PODPOŘTE NAKLADATELE

PŘÍMÝMI NÁKUPY

NA JEHO ESHOPU

knihy, CD, DVD

a digitální produkci

najdete na

www.eshop.carpe.cz

POMŮŽETE VYDÁNÍ

DALŠÍCH TITULŮ

Děkujeme a vážíme si vaší přízně!

O knize

Básnická sbírka je jedním z nejznámějších děl Františka Gellnera. Gellner je silně ovlivněn moderními literárními směry (především dekadencí a symbolismem) a ve své sbírce kritizuje téměř vše, a to způsobem doposud neslýchaným. Zaměřuje se především na kritiku soudobé společnosti a zbytečnost života, ale vyjadřuje se také proti válečným konfliktům, ironizuje vyšší ideály a nešetří ani sebe sama, protože si uvědomuje svou vlastní ubohost, zbytečnost a nedokonalost. Doporučená školní četba.

O autorovi

František Gellner (1881-1914), básník, kreslíř a ilustrátor, silně ovlivněný anarchistickým hnutím. Po absolvování gymnázia v rodné Mladé Boleslavi se pokoušel o studium na technických školách, z nich však nakonec zamířil na zahraniční malířské akademie. Od roku 1911 pracoval v Lidových novinách. Po vypuknutí první světové války byl odvelen na haličskou frontu a 13. září 1914 zde byl prohlášen za nezvěstného.

Dílo

Po nás ať přijde potopa! (1901), Radosti života (1903), Cesta do hor a jiné povídky (1914), Nové verše (1919, posmrtně), Don Juan (1924, posmrtně).

František Gellner

Po nás ať přijde potopa!

Carpe diem

2017

František Gellner

Po nás ať přijde potopa!

Používání elektronické verze knihy je umožněno jen osobě, která ji legálně nabyla, a jen pro její osobní a vnitřní potřeby v rozsahu stanoveném autorským zákonem. Elektronická kniha je datový soubor, který lze užívat pouze v takové formě, v jaké jej lze stáhnout z portálu nebo v aplikaci. Jakékoliv neoprávněné užití elektronické knihy nebo její části, spočívající např. v kopírování, úpravách, prodeji, pronajímání, půjčování, sdělování veřejnosti nebo jakémkoliv druhu obchodování nebo neobchodního šíření, je zakázáno! Zejména je zakázána jakákoliv konverze datového souboru nebo extrakce části nebo celého textu, umisťování textu na servery, ze kterých je možno tento soubor dále stahovat, přitom není rozhodující, kdo takovéto sdílení umožnil. Je zakázáno sdělování údajů o uživatelském účtu jiným osobám, zasahování do technických prostředků, které chrání elektronickou knihu, případně omezují rozsah jejího užití. Uživatel také není oprávněn jakkoliv testovat, zkoušet či obcházet technické zabezpečení elektronické knihy.

Všechna práva vyhrazena.

Tato publikace ani její část nesmí být publikována, uchovávána v rešeršním systému nebo přenášena jakýmkoli způsobem (včetně mechanického, elektronického, fotografického či jiného záznamu) bez předchozího souhlasu nakladatelství.

No part of this may be reproduced in any form or by any elektronic or mechanical means including information storage and retrieval systems, without permission in writing from the author. The only exception is by a reviewer, who may quote short excerpts in a review.

© Carpe diem, 2017

www.carpe.cz

Made in Moravia, Czech Republic, EU

978-80-7487-234-1 (pdf)

978-80-7487-235-8 (epub)

978-80-7487-236-5 (mobi)

Přetékající pohár

Já držím pohár ve své dlani.

Je zpěněný a přetéká.

Já držím pohár ve své dlani,

jenž čeká na rty člověka.

Jenž čeká, zdali víno jeho

se do brázd vyschlých rozleje,

na snivých květech v jiných světech

zda zavěsí své krůpěje.

Jenž čeká, zda se sehnou květy

pod onou tíží ku zemi.

Jenž čeká, zdali jiné světy

rozzáří svými vůněmi.

Já držím pohár ve své dlani,

jenž čeká na rty člověka.

Já držím pohár ve své dlani:

své srdce, které přetéká.

Píseň dobrodruhova

Domov mých otců byl kdesi v dálce.

(Jak je to dávno již, kdožpak to ví!)

Po krajích oněch, jež v zuřivé válce

probili, ztratili – v zoufalé válce! –,

orel mé touhy nehladoví.

Dobře však cítím v sídle svém novém,

kde nyní dlím, že jen cizincem jsem.

Jak je mně cizí vše pod tímto krovem,

u lidí skrčených pod nízkým krovem,

jak je mi cizí ta nevlídná zem!

V srdci mi žhnoucí plameny hoří.

V pusté své jizbě kovám si štít.

Spěti chci k oblastem dalekých moří,

na vlnách neznámých, bouřlivých moří

do živlů zuřivých veslem chci bít.

Až mne kdys bouře zachvátí ve snu,

v úskalí vjedu rozkoší mdlý,

Mystickým orkánům v náručí klesnu,

tajemným přerodům v náručí klesnu,

v nichž se má touha nezrcadlí.

Přátelství duší

Toužil jsem na své cestě osamělé

po duši něžné, upřímné a vřelé.

Můj sen se v tobě ztělesnění dožil.

Své srdce jsem ti v tvrdé ruce vložil.

Nejdřívs je líbal, pak jsi na ně plival,

za rok a za den při vzpomínce zíval. –

Pro nový žal mám srdce málo smělé.

Má touha mře na cestě osamělé.

Puberta

Příliš záhy lásky o hodech mně pěla,

o zhýřených nocích, o náručích děv,

příliš záhy znavil údy mého těla

její lákavý a slibující zpěv.

Ale marně ruce mé se vztahovaly

ku prostřeným stolům byť jen po zbytcích.

Na svá prsa, v nichž se žáry masa vzňaly,

rval jsem jenom chimér mlhovitý sníh.

Ó, ty dlouhé noci zoufalého bdění,

když se v okna jitro stále nevrací,

a když tělo, pro něž není ukojení,

v nelítostné temno tupě krvácí.

Pozdrav rodnému kraji

Den slunce je a vůně plný.

Oslněn kráčím krásou dne.

Obilím táhnou dlouhé vlny

po lánech půdy úrodné.

Můj rodný kraj! Chci v duši vtěsnat

požitek turisty a dost.

Vzpomínat hnusno. Dobře je snad,

že k srdci mému nepřirost.

Láskou jej nezdravím, leč smíchem. –

Mně vstříc po žluté silnici

jde měšťák s naduřelým břichem

se svojí tlustou samicí.

Dost možná: Zde se narodili

a žili v tupém štěstí svém.

Několik bytů zalidnili

života schopným potomstvem.

A až kdys naplní svá léta,

pak spát zde budou v pokoji

a ještě vděčně ten kout světa

svou vlastní mrchou pohnojí.

Kázání Spartakova

I.

Z kasematy vás věznící

v tmu hoďte oheň smolnicí,

své pochybnosti dravé.

Má-li vzplát spása z plamene,

dál živte v koce kamenné

své pochybnosti dravé.

Vy, kteří chcete slunce svit,

již silní chcete v středu žít

svých silných dcer a synů

a kteří v dusném vězení

v tvář zříte na smrt zemdleni

bezkrevných dcer a synů,

vy, kterým touhy nezbytí

na cestu káže svítiti

v tmách tápajícím, bídným

a jimž za pěstí zdviženou

jest jíti drahou určenou

v tmách tápajícím, bídným,

vy, kterým nestačí váš kout

své všechny síly rozvinout:

Ó, pochybujte, druzi!

Čas brzy přijde k vyjití.

Ať každý plamen roznítí

svých pochybností dravých!

Z žalářní stavby prokleté

až trosky zbudou, vyjdete

s rudými pochodněmi.

A potáhnete tmou a tmou

kams v dálku, v dálku neznámou

si hledat Novou Zemi.

II.

Paže svislé, beze slova sedíte tu, přátelé.

Hlava skleslá, smutek v očích čelo bledé, nesmělé.

Teskníte, že zítra v cirku, zhoubné meče v rukou svých

musíte svým žitím živit luzy potlesk, jásot, smích.

Že dnes ještě sedíte tu v úzkostlivé předtuše,

zítra mnohý ležet bude v písku cirku bez duše.

Slyšte, druzi, i vy, kterým zítřkem končí běh se dní:

Pěstě naše, meče naše, naděj naše poslední.

III.

Muž bledý často vypravuje tiše

za šera vám

mdlou řečí, která něžným smutkem dýše.

Nerad ho slýchávám.

On mnoho let prý bloudil pouští v bílá

jsa roucha oblečen

a nelkal, když pěst poutem spjata byla,

když k vám byl zavlečen.

Za soumraků teď vykládá vám tiše

své vidiny:

že přijde Mesiáš a boží říše,

království chudiny.

Ten bledý muž sny svými meče z dlaní

vám vyráží.

Ó, nedbejte ho! Nezahoďte zbraní,

dál buďte na stráži!

Zášť k věštcům, jichž řeč vás jen mdlobou raní,

si vpište do lebek!

Svým dětem kořist svou, ne tužeb lkání

vhoďte do kolébek!

Reflexe

No temná je. V podkrovní světnici

lampa na jitro čeká.

Po zvětralých zdech v pusté ulici

se reflexe krvavá smeká.

Půjdou-li tudy potají

divocí komunardi,

kteří ve zbraních čekají,

až Nové Jitro se zardí,

neb budou-li tudy před katem

utíkat zločinné davy,

jež okovy šíleným záchvatem

o vládců drtily hlavy,

neb jestliže hlouček tudy by táh

těch, kteří zbloudili z cesty,

neb samotný kdos, jenž v temnotách

vyřk kletbu nad spícími městy,

ať je jim světlo to signálem,

že kdosi zde do noci čeká.

V tmách ulice po zdivu zvětralém

se krvavá reflexe smeká.

Na divou montaň zřel jsem se zápalem

Můj mladý věk tak do šestnácti roků!

Své nejkrušnější děkuju mu dny,

své msty a nenávisti kalnou stoku,

své nejživější děkuju mu sny.

Chtěl jsem se tehdy státi jenerálem,

ne však se bít ve službách koruny.

Na divou montaň zřel jsem se zápalem

a na nešťastné hochy z kumuny.

Já doufal jsem, že ve vražedných bojích

oběti krásou v plamen vznítím se,

a když pak vzejde zora tužeb mojích,

se střelou v prsou s koně zřítím se.

Čas šel. Já zatím staré modly ničil,

hvozd vegetací dávných zžíhal v prach

a bez živného ohně poustevničil

věčného ledu v smutných končinách.

Tam zemřela má sebevíra žalem,

tam resignovat učil se můj cit.

Vím, nestanu se nikdy jenerálem

rakety vzpoury metajícím v lid.

Když v šero rudý kohout zakokrhá,

k snům svého mládí navrátím se zpět.

A budu z těch, jež ruka druhů vrhá

po vykonané práci do šachet.

Vzduchoplavec

Jak lovci rozstřílený dravec

slét balón v srázy ledných skal.

Zřítil se z člunu vzduchoplavec

a údy své si roztřískal.

Plynuly tichem těžké chvíle.

Konečně probudil se z mdlob

a viděl širé pláně bílé,

své lože smrtelné a hrob.

Zachvěl se mrazem. Mdlou mu hlavou

fantómy táhly v směsici.

Zřel domov, slunce kouli žhavou

a útulnou svou světnici.

Spatřil svou plavovlasou lásku. –

Kdo ji to parkem provádí?

Své dítě poznal podle hlásku. –

Zemru-li, kdo je pohladí?!

V zoufalství marném zalkal. Běda

mu, kdo svou hroudu opouští!

Výsměšně: lidstvo, pokrok, věda,

znělo to ledných do pouští.

Ediční poznámka

Naše vydání přebírá text z knihy Gellner, František: Básně. Spisy I. K vydání připravil Michal Huvar. Graficky upravil a sazbu provedl Petr M. Dorazil. Vytiskla tiskárna Ekon v Jihlavě. Vydalo nakladatelství Carpe diem jako svou 78. publikaci v Brumovicích roku 2006. Revizi textu jsme provedli podle titulu Gellner, František: Dílo. Svazek I, kritické hybridní edice vydané Ústavem pro českou literaturu AV ČR, v. v. i. / Akropolis v roce 2012.

M. H.

František Gellner

Po nás ať přijde potopa!

Vydalo nakladatelství Carpe diem jako svou 375. publikaci v Brumovicích roku 2017

Vydání první (v Carpe diem)

www.carpe.cz

Elektronické knihy pro iPad, doplněné filmy, koncertními záznamy, záznamy divadelních představení, rozhovory, autorským čtením, záznamy z archivů, fotografiemi a dalším bohatým multimediálním obsahem, najdete v aplikaci App Storu Carpe Diem Online.

Knihy, CD, DVD a e-knihy Carpe diem včetně multimediálních, jež doplňují filmy a koncerty, pro čtečky, tablety a počítače naleznete na webu http://eshop.carpe.cz.

978-80-7487-234-1 (pdf)

978-80-7487-235-8 (epub)

978-80-7487-236-5 (mobi)

Table of Contents

O knize

O autorovi

Přetékající pohár

Píseň dobrodruhova

Přátelství duší

Puberta

Pozdrav rodnému kraji

Kázání Spartakova

Reflexe

Na divou montaň zřel jsem se zápalem

Vzduchoplavec

Ediční poznámka