SVET PODĽA FILKA

výber textov

zostavili

Martin Dubéci

Asena Filková

Filip Obradovič

Andrej Svorenčík

Ukážka z elektronickej knihy

Slovak edition © Vydavateľstvo SLOVART, spol. s r. o., 2016

Text © Martin Filko, Andrej Svorenčík, Martin Hanus,

Ľudovít Ódor, Štefan Kišš, Pavol Sibyla, Martin Dubéci,

Filip Obradovič, Ivan Poprocký, Jozef Majchrák,

Konštantín Čikovský, Oľga Filková, Martin Filko st., 2016

Cover Photo © Zuzana a Daniel Laurinc, 2016

Design © Hana Hudák a Vladimír Lefík, 2016

„Nebojte sa, dobre bude.“

Martin Filko

Úvodné slovo zostavovateľov

Mladí prokurátori čelili na Sicílii v neskoršom povojnovom období minulého storočia veľkej dileme. Vedeli, že úspešnú kariéru na bohatom severe nespravia, pretože im chýbali patričné konexie. Doma na juhu budovanie kariéry znamenalo dovtedy spolčovanie sa s mafiou. A to zasa nechceli. Pozície prokurátorov a sudcov sa dali doma ľahko získať, no na rozdiel od ostatných sa títo ľudia rozhodli, že budú mafiánov riadne vyšetrovať a pokúšať sa silu mafie zmenšovať. Neboli podplatiteľní a ich mravčia práca nakoniec slávila úspech. Po ťažkých bojoch – často im šlo o život – prišlo na konci osemdesiatych a začiatkom deväťdesiatych rokov k rozbitiu tradičných štruktúr mafie a usvedčeniu stoviek ľudí: mafiánov, ich spolupracovníkov, úradníkov, politikov či dokonca premiérov. Keď zabili jedného z nich, ľudia sa nezľakli. Naopak, obyvatelia Palerma vyšli do ulíc a do služby sa začali hlásiť ďalší, ktorí chceli v boji proti silnej a brutálnej mafii uspieť.

Ak existuje príbeh, ktorým by sa dalo aspoň sčasti ukázať myslenie a odhodlanie Martina Filka, tak je to práve tento. Martin ho často oduševnene rozprával v kruhu svojich kolegov a priateľov. Bol hrdý Oravčan zo strednej triedy a rád porovnával svoju východiskovú situáciu so sicílskymi prokurátormi. Tých paralel medzi jeho životom a skutočným príbehom zo Sicílie je viac.

Hoci nežil v dobe, aby na úspešnú kariéru v lukratívnom súkromnom sektore v zahraničí alebo doma potreboval konexie, aj tak si vybral ťažšiu cestu. Miloval svoju krajinu a väčšie pohodlie či viac peňazí vymenil za službu verejnému blahu. Nepatril do slovenského politicko-oligarchického establišmentu. Opovrhoval ním, no zároveň vedel, že na to, aby sa pomery v tejto krajine začali meniť k lepšiemu, treba na tom postupne pracovať zvnútra aj z pozície štátneho úradníka. Veril, že pre Slovensko existuje aj iná cesta.

Trápili ho problémy, ktorými trpí slovenská spoločnosť. Klientelizmus, korupcia, oligarchizácia štátu, neefektívna štátna správa, regionálne rozdiely. Nielen zo svojej pozície hlavného ekonóma Ministerstva financií SR a riaditeľa Inštitútu finančnej politiky sa snažil na ne vytrvalo poukazovať. A čo je najpodstatnejšie, ponúkal verejnosti možnosti postavené na faktoch a dátach, ako tieto neduhy riešiť.

Predkladaný výber Martinových textov na najbližších stranách je svedectvom jeho ašpirácií a snáh o lepšie Slovensko. Je to súčasť jeho odkazu, o ktorý sa chceme podeliť. Veríme, že bude inšpirovať aj ľudí, ktorí nemali to šťastie poznať ho osobne.

Martin Dubéci, Asena Filková, Filip Obradovič a Andrej Svorenčík

Bratislava august 2016

Ekonómia

Bieda slovenskej ekonómie

16. 11. 2006 Trend

Ekonómovia to radi robia s modelkami alebo Prečo Slovensko

zaostáva za svetom.

Dianie na Slovensku netrpí nedostatkom pozornosti novinárov a „expertov“. Analytici z médií a think-tankov prezentujú názory ako ekonomickú vedu. Nesúhlas s konkrétnymi opatreniami môže byť oprávnený, no erudovanosť kritikov často neznesie denné svetlo. Izolovanosť od svetového vývoja je obrovská. Namiesto ekonómie sa praktizuje kombinácia žurnalistiky, naivnej sociológie a anekdot z ekonomickej histórie.

Verejnej diskusii o hospodárskej politike dominujú think-tanky: od mainstreamového INEKO cez konzervatívcov a hayekovcov až po anarchokapitalistické extrémy. Nedávna debata o ekonómii Pod lampou, takmer úplne v réžii ľudí z inštitútov, ilustruje ich mediálnu všadeprítomnosť. Podľa riaditeľa Nadácie F. A. Hayeka Martina Chrena je jeden z dôvodov symbióza inštitútov s médiami. Novinári vyhľadávajú jednoduché a jasné vyjadrenia. Ako protiváha k insitným plánovačom z Nezávislého združenia ekonómov Slovenska (NEZES) zohrali think-tanky pozitívnu úlohu, súčasnej ekonómii však väčšinou nerozumejú. Argumenty často nahrádzajú evanjelizátorským zápalom a ambíciami ovplyvňovať politiku. Obhajujú sa praktizovaním „politickej ekonómie“. Podľa jej rakúskeho variantu – na Slovensku najmä hayekovcov – na analýzu stačí prirodzený jazyk. Metódy tvrdých vied na ľudí neplatia, matematika a empíria sú zbytočné.

Martin Thomay, postgraduálny študent na Newyorskej univerzite a partner finančnej skupiny Across, spresňuje: „Sporadická verejná aktivita ekonómov schopných nedogmatického výskumu spôsobuje, že na získanie označenia ekonóm často postačuje práca na vlastnom PR a populárna diskusia.“ Priestor dostávajú prekonané alebo okrajové názory. Slovenské univerzity sú na tom podobne. Člen bankovej rady Národnej banky Slovenska Ľudovít Ódor najímal mnohých slovenských analytikov: „Úroveň absolventov ekonómie je nízka. V kvalite univerzít sme ďaleko nielen za svetom, ale aj za susedmi.“

Priblížiť prax ekonómie nie je jednoduché. Nobelovskému výskumu nerozumejú niekedy ani absolventi najlepších škôl. Na druhej strane, Journal of Economic Perspectives a Journal of Economic Literature sumarizujú diskusiu v profesii korektne a bez technického balastu. Nemusí ísť o akademickú literatúru. The Economist ukazuje, že aj kvalitné noviny dokážu zachytiť trendy v ekonómii. Čo vlastne robia ekonómovia vo svete?

Robia to s modelkami

Adam Smith a David Ricardo by vlastné dieťa nespoznali. Ponurá veda prešla búrlivým vývojom. Preceňovaný John Maynard Keynes zanechal dedičstvo skôr v politike a tvorbe bonmotov než v prevratnej teórii. Nebyť Johna Hicksa, dodnes nevieme, čo chcel vo Všeobecnej teórii povedať. Od štyridsiatych rokov minulého storočia sa mainstreamová teória vďaka revolúcii vedenej Paulom Samuelsonom, Gerardom Debreuom a Kennethom Arrowom praktizuje ako aplikovaná matematika. Empirický výskum je kuriozita, politika prináša moc, burza peniaze, ale rešpektovaní akademici trávia život dokazovaním teorém.

Model a modelka sa v angličtine nazývajú rovnako. Odtiaľ vtip o ekonómoch, ktorí to robia s modelkami. Bohužiaľ, ekonomické modely majú málokedy atraktívne krivky. Sú to formalizované teórie, symbolmi vyjadrené vzťahy medzi premennými. Vďaka matematickému tréningu je próza ekonómov neobvykle suchá. Ale posadnutosť teórie matematikou je často samoúčelná. Typický je tvrdohlavý odpor vzdať sa obľúbených teórií na základe odporujúcich zistení.

V ideálnom prípade sú matematické modely prvý krok. Samy nemajú cenu. Ich užitočným výstupom sú tvrdenia, ktoré sa dajú overiť pozorovaním sveta. Hoci testovanie nie je jednoduché, z autistickej ulity sa dá vyhrabať. Jeden zo spôsobov je kreatívna ekonometria. S ekonomikou sa totiž ťažko experimentuje, ale dobré dáta a dostupnosť štatistických programov umožňujú mnohé ťažkosti prekonať. Najväčšou zostáva odlíšenie kauzality od korelácie. Inými slovami, bolo skôr vajce alebo sliepka? Pri troche šťastia sa dá nájsť prirodzený experiment – náhodný externý šok, ktorý ovplyvní skúmanú oblasť. Zákaz reklamy na cigarety umožní napríklad preskúmať účinnosť tabakového marketingu. Ak nepomôže náhoda, k slovu sa dostanú ezoterickejšie techniky.

Experimentovanie vo veľkom nie je ľahké, prečo teda nesledovať ľudí v laboratórnych podmienkach? No správanie sa v labáku nemusí zodpovedať rozhodnutiam v supermarkete. Na presvedčenie konzervatívnejších ekonómov preto začali najbohatšie školy s miliónovými terénnymi experimentmi. Ich výsledky sú zatiaľ rozpačité. Podobne ako pokusy neuroekonómov, ktorí využívajú metódy zobrazovania mozgu na nahliadnutie do čiernej skrinky ekonomického rozhodovania.

Ďalší sa učia od psychológov. Tradičný svet ekonomickej teórie je obývaný zvláštnymi tvormi – racionálnymi, sebeckými, s dokonalým sebaovládaním. Ľudskú nedokonalosť pokladá hlavný prúd za náhodnú a nevýznamnú. Behaviorálni ekonómovia ukazujú, že omyly môžu mať dôležité následky. Ako príklad – hodnota tovaru by mala byť rovnaká bez ohľadu na to, či ho kupujem, alebo predávam. Coaseho teoréma – formalizácia tohto tvrdenia – si vyslúžila Nobelovu cenu. Prekvapivo, Daniel Kahneman, Jack Knetsch a Richard Thaler zistili, že rozdiel medzi kúpnou a predajnou cenu môže byť v experimentálnej situácii trojnásobný. Cieľom behaviorálnej ekonómie je vysvetliť podobné paradoxy. Poľudšťuje ekonomického človeka – matematika však zostáva.

Inovácia v tradičnejších oblastiach priniesla počas posledných desaťročí úplne novú makroekonómiu, ktorá málo pripomína predchodkyňu. Pracuje takmer výlučne s pravdepodobnostnými – nie deterministickými – modelmi vychádzajúcimi z mikroekonomických základov. Hoci sa predpoklady o povahe trhov rôznia, keynesovské hľadanie vzťahov medzi „makroekonomickými agregátmi“ je prežitok. Kvantitatívne finančné modelovanie umožnilo zasa vznik biliónového odvetvia derivátov.

Ekonómia ako imperialistická veda často vstupuje na susediace územia. Neopisuje len hospodárske aktivity. Skúma aj rozhodovanie typu ako prežijem večer alebo koľko času strávim v posilňovni. Manželstvo je potom nekooperatívna hra, deti trvácne statky, politika vyjednávanie o vzácnych zdrojoch.

Kto chce niečo znamenať, musí publikovať často a v dobrých časopisoch. Články mimo „veľkej päťky“ majú radikálne nižší vplyv a Nobelovu cenu neprinesú. Na komunikáciu slúžia aj konferencie, kde sa akademici snažia rozbiť výskum ostatných a obrániť vlastný. Jadro teórie je obklopené poltuctom subdisciplín. Bezpochyby najdôležitejšia je ekonometria. Evolučná ekonómia, ekonofyzika či neuroekonómia sú už na pomedzí. Menšinové žánre zahŕňajú post- a neokeynesovcov, marxistov, bio- a ekoekonómiu, feministky a, čo ako kacírsky to na Slovensku znie, rakúsku ekonómiu.

Ponuré školstvo

Na Slovensku neexistuje tradícia ekonomického vzdelania a výskumu. Nič nesymbolizuje situáciu lepšie ako Ekonomická univerzita v Bratislave. Kolos na pravej strane Dunaja poskytuje domov takmer 13-tisíc študentom, 655 doktorandom a 625 učiteľom. Napriek tomu dokáže podľa správy ARRA vytvoriť len 0,3 citácie na jednu štúdiu. Inými slovami, len jedna z troch prác stojí kolegom za zmienku. Minulý rok vznikli na škole iba štyri články v zahraničných karentovaných časopisoch.

Table of Contents

Titulná strana

Úvodné slovo zostavovateľov

Ekonómia

Bieda slovenskej ekonómie

Hospodárska politika

Spoločnosť

Zdravotníctvo

Doslovy