Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Ing. Hana Lipovská

Moderní ekonomie

Jednoduše o všem, co byste měli vědět

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, 170 00 Praha 7

tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400

www.grada.cz

jako svou 6472. publikaci

Odpovědný redaktor Mgr. Petr Mušálek

Grafická úprava a sazba Eva Hradiláková

Návrh a zpracování obálky Vojtěch Wagner

Formát ePub Štěpán Böhm

Počet stran 256

První vydání, Praha 2017

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2017

ISBN 978-80-271-9609-8 (ePub)

ISBN 978-80-271-9608-1 (pdf)

ISBN 978-80-271-0120-7 (print)

O autorce

Ing. Hana Lipovská

Po maturitě na Gymnáziu Blansko absolvovala obor Hospodářská politika na Ekonomicko-správní fakultě Masarykovy univerzity, kde dále působí na katedře ekonomie. Jako analytik spolupracuje s Institutem Václava Klause. V letech 2015–2016 vedla semináře ekonomie na Gymnáziu Matyáše Lercha v Brně. Je autorkou či spoluautorkou řady odborných i popularizačních článků. Za svoji odbornou práci byla oceněna například Cenou rektora Masarykovy univerzity nebo Cenou profesora Františka Vencovského pro mladé ekonomy do 35 let (za stať Fiskální placebo). Působí ve výkonném výboru brněnské pobočky České společnosti ekonomické, je také členkou The American Economic Association a Jednoty českých matematiků a fyziků.

Předmluva

Dobrých knih o ekonomii není nikdy dost. A už vůbec ne knih našich, domácích, psaných s plným vědomím našich domácích poměrů. V jisté chvíli byly překládané, převážně z Ameriky importované knihy východiskem z nouze – po půlstoletí systému, který nejelementárnější principy ekonomie zcela vědomě nebral v úvahu – ale i tehdy mne zcela „cizí“ reálie od těchto knih (navíc špatně přeložených) odrazovaly.

Tato fáze je už do jisté míry naštěstí za námi (na některých školách ještě bohužel nikoli) a já každý další – minulou zkušeností poučený – pokus o učebnici vítám. Mladá, ale už výrazně se prosazující a extenzivně publikující brněnská ekonomka Hana Lipovská využila svých zkušeností z výuky ekonomie na jednom brněnském gymnáziu i na Masarykově univerzitě a napsala – jazykem blízkým generaci, kterou vyučuje a do které vlastně ještě patří – originální ekonomickou učebnici, která si neklade vyšší cíl než být úvodním textem.

Takový text nutně leccos vynechává, leccos zjednodušuje, leccos pouze naznačuje, ale určitě tato kniha není triviální a určitě se z ní leccos dozví i ten, kdo složitější učebnice už dávno odložil a myslí si, že všechno umí.

Autorka dobře ví, že ekonomie není vědou o byznysu (ani o tom, jak založit podnik), že není vědou o marketingu (jak co nejlépe prodat to či ono zboží), že není vědou o správném rozsahu těžby uhlí v naší zemi ani o počtu vyrobených automobilů u nás či kdekoli jinde. Ekonomie nejsou ani matematické rovnice, složité vzorečky, grafy a křivky, i když toto instrumentárium k moderní ekonomii nezbytně patří (proto neustupujme od výuky matematiky!). Ekonomie je vědou o člověku, snaží se pochopit a popsat, jak se lidé chovají a proč se tak chovají a už nejméně dvě a půl století si k tomu vytváří své instrumentárium, svou myšlenkovou bázi, svou teorii.

Hana Lipovská dává čtenáři šanci do tohoto nahromaděného bohatství alespoň nahlédnout – způsobem srozumitelným a relativně jednoduchým. A živým. Kdekdo se bude snažit být moudrý a říkat, že by tam to či ono přidal, jedněm tématům se věnoval více, jiným méně, tady by ještě uvedl ten či onen graf, ale to platí o každé knize (nejenom o učebnici). Volba struktury knihy je volbou její autorky a je to volba úctyhodná.

Autorka si je ambicí i limitů svého textu dobře vědoma. Ne náhodou na závěrečné stránce uvádí důležitou větu: „Zavřením této knihy studium ekonomie nekončí, ale naopak začíná.“ Základní teze ekonomů a ukázka jasnosti a čistoty ekonomického myšlení v této knize však jsou. To, co autorka považuje za „ekonomické minimum“, v knize obsaženo je. Kdyby to byla kniha o řízení automobilu, zkouška v autoškole by se s tím udělat dala. Aby se však člověk stal profesionálním šoférem nebo účastníkem automobilové Grand Prix, je potřeba víc.

Autorka – spolu s Paulem Heyneym a jeho slavnou učebnicí – dobře ví, že nejde o kvantum naučených definic a vzorečků, ale o „ekonomický způsob myšlení“. A ten se snaží čtenáři přiblížit.

28. listopadu 2016

Prof. Ing. Václav Klaus, CSc.

Úvod

Nejdůležitější otázka, kterou si musíme neustále klást, zní: „K čemu to je?“ Pokud na tuto jednoduchou otázku neumíme odpovídat, stala se někde chyba. Kniha, kterou držíte v ruce, vznikala jako odpověď na stejnou otázku. Otázku, kterou mi kladli moji studenti. Otázku, kterou jsem si při svých dobrodružných potulkách ekonomií a ekonomikou kladla a kladu já. V řadě vědních disciplín, které se na středních a vysokých školách vyučují, jsou spíše než otázky důležité odpovědi. Odpovědi, které student dostane předem – buď nadiktované do sešitu od svých učitelů, nebo předložené v učebnicích jako suchý výčet bodů, které si bezpodmínečně musí zapamatovat. V životě a ve vědě je však mnohem důležitější klást si ty správné otázky. Jenom náročné otázky posouvají dopředu naše poznání a dávají smysl všemu, co děláme.

Tato kniha chce sloužit jako váš průvodce po světě ekonomie. Navštívíte s ní mikroekonomii a makroekonomii, prozkoumáte trh práce, podstatu peněz i hospodářskou historii světa. Dozvíte se něco o podnikání v České republice a osobně se seznámíte i s tak slavnými ekonomy, jako je Adam Smith, John Maynard Keynes nebo Milton Friedman. Hlavním cílem tohoto ekonomického putování je vytvoření ekonomického stylu myšlení. Ten, kdo dokáže myslet jako ekonom, se umí rozhodovat v každém okamžiku života lépe. Umí porovnávat výnosy a náklady, učí se vidět i to, co není vidět. Ekonomické myšlení proto využije každý člověk, ať už pracuje jako lékař, řidič, prodavačka, právník, kadeřnice, nebo třeba novinář.

Ekonomie je živá věda, věda o životě každého z nás. Proto naleznete v každé kapitole řadu ukázek z médií, knížek nebo filmů, ukázek, které ilustrují právě tu část ekonomie, se kterou se budete seznamovat. Na konci každé kapitoly také objevíte několik otázek k zamyšlení nad ekonomií ve svém životě a ve světě kolem nás.

Primárně je tato kniha určena každému, kdo se chce naučit myslet jako ekonom. Předpokládám ale, že ji budou velmi často používat studenti a učitelé na středních školách i ve vysokoškolských kurzech ekonomie pro neekonomy. Pro mé studenty na Gymnáziu Matyáše Lercha a pro studenty kurzu Základy ekonomie na Ekonomicko-správní fakultě Masarykovy univerzity byla ostatně psána a právě oni mají na její finální verzi velký podíl. Ekonomické minimum, které je užitečné k zapamatování, shrnuje vždy několik bodů v sekci Ekonomie ekonomicky. Ekonomii se však nemá smysl učit zpaměti. Mnohem užitečnější než prázdné memorování neživých pojmů je diskutování a přemýšlení o ekonomii všedního dne.

Tato kniha by nevznikla bez cenných rad a podpory mé rodiny, učitelů, kolegů a přátel. Ať tedy trpělivý čtenář přečte (či jako obvykle přeskočí) moje upřímné poděkování:

Ing. Evě Bartoňové (ČSÚ), doc. Ing. Jakubu Fischerovi, Ph.D. (FIS VŠE), RNDr. Azize Jamborové, Ing. Stanislavě Janáčkové, CSc., prof. Ing. Václavu Klausovi, CSc. (IVK), PhDr. Daně Lipovské, Ing. Ivu Lipovskému, doc. PhDr. Ing. Marku Loužkovi, Ph.D. (NF VŠE), Mgr. Lucii Markové (Grada Publishing, a. s.), Mgr. Kláře Pernicové (Gymnázium Blansko), Mgr. Štěpánce Petříkové (Gymnázium Blansko), prof. Ing. Antonínu Slanému, CSc. (ESF MU), Ing. Kateřině Ščudlíkové (Grada Publishing, a. s.), JUDr. Jindřišce Šedové, CSc. (ESF MU), doc. Ing. Zdeňku Tomešovi, Ph.D. (ESF MU), Ing. Tomáši Vaňkovi (PEF MENDELU), doc. Ing. Liboru Žídkovi, Ph.D. (ESF MU) a v neposlední řadě mým studentům.

Knihu věnuji památce tří velkých českých národohospodářů: Albínu Bráfovi (1851–1912), jeho žáku Karlu Englišovi (1880–1961) a jeho žáku Františku Vencovskému (1923–2006). Pokud alespoň jeden ze čtenářů dokáže na jejich práci úspěšně navázat, nevznikla tato kniha zbytečně.

V Brně, 17. listopadu 2016

Hana Lipovská

1.Ekonomie jako věda

Co je ekonomie? A kdo jsou ekonomové? Je ekonomem vlk z Wall Streetu, finanční žralok Gordon Gekko, paní účetní, ministr financí nebo úřednice v bance? Čím se ekonomové zabývají? A proč se vůbec má smysl ekonomií zabývat?

V této kapitole se nejprve zaměříme na rozhodování za podmínky vzácnosti. Poté si definujeme ekonomii jako vědu a podíváme se na její pozici v systému věd. Neekonomové často zaměňují slovo „ekonomie“ a „ekonomika“, upřesníme si proto, čím se tyto termíny liší a co mají naopak společné. V závěru kapitoly si řekneme, jaký je rozdíl mezi pozitivní a normativní ekonomií, tedy mezi jazykem ekonomů a politiků. Nakonec si rozdělíme ekonomii na dvě velké disciplíny, kterými se budeme dále zabývat – na mikroekonomii a makroekonomii.

„Ideje ekonomů a politických filozofů, ať už správné, nebo špatné, mají větší moc, než si lidé myslí. Ve skutečnosti řídí chod světa. Praktičtí lidé, kteří si myslí, že nepodléhají žádnému intelektuálnímu vlivu, jsou většinou otroky nějakého mrtvého ekonoma.“

John Maynard Keynes: Obecná teorie zaměstnanosti, úroku a peněz (1936, s. 383)

1.1Vzácnost, zdroje a potřeby

Celý život se musíme rozhodovat, neustále volíme mezi různými možnostmi. Když jste si zvolili seminář z ekonomie, nemůžete zároveň navštěvovat počítačovou grafiku nebo anglickou konverzaci (pokud tedy zrovna nejste Hermiona Grangerová a nevlastníte obraceč času). Stokorunu, kterou jste si vydělali na brigádě, nemůžete utratit za lístky do kina a zároveň za časopis – musíte si vybrat buď jedno, nebo druhé. Na ples si můžete obléci jenom jedny šaty. Na rande v pátek večer můžete pozvat buď Petru, nebo Radku, ale jistě ne obě zároveň. Když se učíte na písemku z matematiky, nemůžete se zároveň učit na test ze zeměpisu.

Žijeme ve světě vzácnosti. Den má jenom dvacet čtyři hodin, omezená je délka lidského života, peníze, které máme k dispozici, velikost našeho pokoje, domu, zahrady. Omezené je množství ropy a uhlí, maximální rychlost našeho automobilu, kapacita baterie v mobilu nebo délka prázdnin. Jinými slovy, zdroje jsou omezené. Naopak neomezené jsou naše potřeby. Dokážeme utratit stokorunu, tisícikorunu, ale určitě bychom si poradili i s milionem.

Ekonomie studuje, jak lidé se svými vzácnými zdroji hospodaří. Ekonomie je věda o alokaci vzácných zdrojů.

Alokace (z latinského „locus“, místo) je způsob přiřazení zdroje určitým potřebám. Potřebou je například nasycení, pokud máme hlad, nebo pití, pokud máme žízeň. Potřebovat můžeme cihly, pokud stavíme dům, nebo hovězí maso, pokud vaříme svíčkovou. Zdrojem je například jídlo, voda, ropa nebo volný čas.

Samotné slovo ekonomie pochází z řeckého „oikonomikos“ – správa domu. Původně se totiž ekonomie zabývala hospodařením domácností. Ne náhodou se dříve ekonomii říkalo hospodářství. Jako většina věd, i ekonomie se vyvinula z filozofie. Ekonomie je poměrně velmi mladá věda, jako rok jejího vzniku se často uvádí rok 1776, kdy byla vydána kniha Bohatství národů skotského filozofa a ekonoma Adama Smithe (viz kapitola 25).

1.2Ekonomie v systému věd

Ekonomie je často řazena mezi společenské vědy. Které vědy musí znát dobrý ekonom? Měl by mít ponětí o zákonech, protože ty vymezují pro ekonomii „hřiště“. Potřebuje se proto vyznat v právu. Musí sledovat politickou situaci, proto potřebuje znát základy politologie. Potřebuje rozumět lidskému jednání a chování, takže se mu hodí základy psychologie. Žádný člověk není ostrov sám pro sebe, ekonomie se zabývá interakcemi mezi lidmi, proto musíme mít alespoň základní ponětí o sociologii. Naše národní hospodářství, naše členství v Evropské unii nebo jiných mezinárodních organizacích vyplývá z našich dějin – ekonom by se proto měl zajímat i o historii. Ekonomie jako věda o vzácných zdrojích sleduje například vývoj cen ropy, k porozumění hry, kterou hrají státy těžící ropu, však potřebujeme znát i geografii a geologii. Moderní ekonomie je navíc silně matematizována, stojí na matematických modelech, proto se žádný ekonom neobejde bez znalostí matematiky a statistiky. Ekonom zkrátka musí být jako velká houba, musí být schopný vstřebávat všechny informace o světě kolem sebe. Poté použije mocné nástroje ekonomického myšlení, díky kterým může svět nejen lépe chápat, ale i ovlivňovat.

Žádná informace není zbytečná

Slavný architekt, brněnský rodák Adolf Loos (1870–1933) četl každý den noviny od první do poslední stránky. Včetně inzerátů a rubrik typu „On hledá ji“ a „Ona hledá jeho“. Když se jej manželka ptala, proč tím ztrácí čas, vysvětloval jí, že právě z inzerátů nejlépe pochopí, po čem je ve společnosti poptávka, co lidem chybí a čeho naopak mají nadbytek. Tyto důležité znalosti pak mohl využít ve své práci.

1.3Ekonomie a ekonomika

Jestliže ekonomie je teoretická věda, jako ekonomiku označujeme praktické hospodářství. Mluvíme například o ekonomice České republiky a myslíme tím, co se v České republice vyrábí, jakou měnou platíme, jak se vyvíjí ceny, nezaměstnanost, jak vysoké jsou daně, co vyvážíme a co naopak musíme dovážet. Ekonomie je tedy teorie, ekonomika je praxe.

1.4Pozitivní a normativní ekonomie

Studie, které ekonomové připravují, často slouží jako podklady pro další rozhodování politiků. Ministerstvo průmyslu a obchodu například několika ekonomům zadalo zpracování analýzy o prolomení těžebních limitů, jiní ekonomové zpracovávají podklady pro rozhodování o zavedení nebo nezavedení školného na veřejných vysokých školách, o dopadech minimální mzdy na trh práce nebo o důsledcích změny daně z přidané hodnoty na nejchudší rodiny s dětmi.

Ekonom jako vědec používá pozitivní výroky. To jsou výroky, které se snaží popisovat svět takový, jaký je. Pozitivní výrok lze potvrdit nebo vyvrátit (verifikovat nebo falzifikovat). Příkladem pozitivního výroku jsou například věty:

„S rostoucí minimální mzdou bude přibývat lidí, které se nevyplatí zaměstnat, a poroste nezaměstnanost. Větší problém najít práci budou mít zejména mladí lidé po škole, lidé bez kvalifikace a ženy po rodičovské dovolené.“[1]

„O co víc budou utrácet lidé s vyššími mzdami, o to méně budou utrácet ti, kteří kvůli zvýšené minimální mzdě přijdou o místo.“[2]

Politici (nebo ekonomové, kteří nemluví jako vědci) mohou používat normativní výroky, jimiž vyjadřují, jaký by svět měl být podle nich. Jedná se o hodnotové soudy, které nemůžeme verifikovat ani falzifikovat. Jak ukážeme, jestli je důležitější nízká nezaměstnanost nebo nízká inflace? Příkladem normativních výroků jsou například věty:

„Minimální mzda by se měla zvyšovat o tolik, abychom se co nejdříve dostali aspoň na evropský průměr co do relace mezi minimální mzdou a mzdou průměrnou.“[3]

„V této věci podporuji návrh odborových svazů, tempo růstu minimální mzdy by mělo být vyšší a mělo by směřovat k tomu, aby do tří let výše minimální mzdy dosáhla zhruba 40 procent průměrné mzdy v zemi.“[4]

„Minimální mzda by se podle mne měla pohybovat okolo 15 tisíc korun.“[5]

1.5Mikroekonomie a makroekonomie

Při studiu ekonomie se brzy setkáme s dvěma familiárními slovy „mikro“ a „makro“. Jedná se o dvě odvětví ekonomie – mikroekonomii a makroekonomii.

Mikroekonomie se zabývá chováním domácností a firem.

Mikroekonom tak bude například zkoumat, jak se změní poptávka po čokoládě, pokud vláda uvalí daň na nezdravé potraviny; kolik hodin bude zaměstnanec pracovat, pokud se zvýší jeho mzda o 500 Kč nebo o kolik haléřů se zvýší cena rohlíků, pokud bude mít jedna velká pekárna monopol.

Případ pro mikroekonoma

Londýn/New York – Ceny ropy na světových trzích dnes smazaly asi dvouprocentní ztráty a navázaly na prudké oživení z minulého týdne. Růst cen ještě posílilo varování, které Organizace zemí vyvážejících ropu (OPEC) vyslovila na adresu poslední vlny cenového propadu. Kartel uvedl, že je připraven jednat o tom s ostatními vývozci ropy. OPEC v listopadu přispěl k cenovému poklesu tím, že ponechal svou těžbu na vysoké úrovni.

Zdroj: E15, Ceny ropy smazaly ztráty a znovu prudce rostou. (31. 8. 2015)

Makroekonomie se zabývá například hrubým domácím produktem, nezaměstnaností, inflací, příčinami ekonomické krize nebo fungováním centrální banky.

Makroekonomie zkoumá chování ekonomiky jako celku.

Případ pro makroekonoma

Míra nezaměstnanosti v České republice v červenci dosáhla 5,1 procenta, oznámil evropský statistický úřad Eurostat. Česko tak spolu s Německem (4,7 procenta) a Maltou (5,1 procenta) tvoří trojici zemí s nejnižší nezaměstnaností v Evropské unii. Průměr pro celou EU byl v červenci podle Eurostatu 9,5 procenta, proti červnovým 9,6 procenta velmi nepatrně klesl a dostal se na nejnižší úroveň od června 2011.

Zdroj: E15, Česko má druhou nejnižší nezaměstnanost v Evropské unii (1. 9. 2015)

Mikroekonomie a makroekonomie jsou ovšem velmi úzce spojené: když stát zvýší daně, dopadne to na domácnosti a firmy. Tuto úroveň budou řešit mikroekonomové. Zároveň se ale zvýšení daní projeví třeba na velikosti hrubého domácího produktu, což bude zajímat makroekonomy.

Ekonomie ekonomicky

•Ekonomie je věda, která se zabývá alokací vzácných zdrojů.

•Ekonomika je praktické hospodářství.

•Pozitivní výrok popisuje svět takový, jaký je.

•Normativní výrok vyjadřuje, jaký by svět měl být.

•Mikroekonomie se zabývá chováním domácností a firem.

•Makroekonomie zkoumá chování ekonomiky jako celku.

Mysli jako ekonom

1.Které z následujících výroků jsou pozitivní a které normativní?

•Měli bychom zavést povinnou maturitu z matematiky.

•Gymnaziální studenti jsou u státní maturity úspěšnější než studenti ostatních středních škol.

•Vláda by měla zvýšit minimální mzdu.

•Vyšší minimální mzda povede k vyšší nezaměstnanosti.

•Hlasitý poslech hudby nenávratně poškozuje sluch.

•Neměl bys mít tu hudbu puštěnou tak nahlas.

2.Zkuste v novinách (nebo v internetových médiích) najít konkrétní příklad normativního a pozitivního výroku. V ideálním případě by se tyto dva výroky měly týkat ekonomie.

3.Opravte chyby v následujících úryvcích z internetové diskuse:

•Ekonomika je věda ne zrovna exaktní. Je to jako předpověď počasí. Když ekonomie roste, je nižší nezaměstnanost a lidem se daří lépe.

4.Určete zdroje a potřeby v následujících situacích.

•Máte tisíc korun a rozhodujete se, jestli si koupíte učebnici ekonomie nebo nový svetr.

•Zemědělec může pěstovat brambory a chovat prasata. Brambory může sníst buď všechny sám, nebo může použít část úrody jako potravu pro prasata, a pak má k dispozici sice méně brambor, ale k nim i vepřové maso.

•Je pondělí a vy před sebou máte celý volný večer. V televizi dávají film, na který se chcete už dlouho podívat, ale v úterý se píše test z fyziky.

1 Petr Mach, ekonom, europoslanec (29. 5. 2015, penize.cz)

2 Vladimír Pikora, ekonom (16. 12. 2013, blog Vladimíra Pikory)

3 Jan Keller, sociolog, europoslanec (29. 5. 2015, server penize.cz)

4 Zdeněk Škromach, senátor (29. 5. 2015, server penize.cz)

5 Richard Falbr, politik a odborář (5. 8. 2015, Český rozhlas)

2.Ekonomický koloběh

Z minulé kapitoly víme, že mikroekonomie je disciplína, která studuje chování domácností a firem. Ekonomiku České republiky však tvoří přibližně 4,4 milionu domácností a 400 tisíc firem. Mezi těmito domácnostmi a firmami dochází denně k milionům interakcí. Kdybychom je měli jednotlivě zkoumat, daleko bychom nedošli. Proto v ekonomii velmi často používáme modely. V této kapitole si ukážeme velmi jednoduchý model ekonomického koloběhu. Poté si ukážeme dva rozdílné přístupy k organizaci ekonomiky.

2.1Modely – jak si ekonomové hrají

Když jedete na výlet, nevezmete si s sebou dokonale přesný plán cesty v měřítku 1 : 1, ale mapu, která sice řadu věcí opomíjí (nejsou na ni zakreslené například semafory, uvolněné dlaždice na chodníku nebo krtince), ale pomůže vám při rychlé orientaci. Svět je zkrátka příliš složitý, pokud jej chceme pochopit, musíme jej zjednodušovat. Vytváříme modely, které zjednodušují realitu. Při tvorbě modelů jsou zvláště důležité předpoklady – například v mikroekonomii předpokládáme, že cílem firmy je maximalizovat zisk. Tento předpoklad je jistě rozumný. Téměř určitě bychom však mezi těmi 400 tisíci českých firem nalezli několik podniků, které během ekonomické krize nemaximalizovaly zisk jednoduše proto, že majitel nechtěl propouštět zaměstnance. V některých asijských ekonomikách firmy místo maximálního zisku usilují o co možná největší podíl na trhu. Přesto je předpoklad maximalizace zisku rozumný a v modelech se nám s ním vyplatí počítat.

Ekonomické modely mají jednu velkou výhodu – jsou krásné, teoreticky dokonale fungují a pomáhají ekonomům vysvětlovat své myšlenky. Vlastně se příliš neliší od „modelů“ a „modelek“, kteří představují na módních přehlídkách výtvory návrhářů. Krása nových šatů na modelkách či modelech vynikne, nicméně málokterý zákazník by je mohl nosit denně do práce, natož aby se v nich cítil dobře.

2.2Ekonomický koloběh

Jak funguje spolupráce milionů českých domácností a stovek tisíc firem? Organizaci ekonomiky můžeme vysvětlit pomocí modelu ekonomického koloběhu. Ekonomický koloběh ukazuje, jak v ekonomice obíhá tok peněz a tok zboží a služeb. Můžeme si ho představit jako ekonomickou obdobu koloběhu vody v přírodě. Tak jako ve fyzice pracujeme s hmotnými body (a nezajímá nás, jestli ten bod představuje klavír, slona nebo ministra), v ekonomii pracujeme s ekonomickými subjekty (a je nám vcelku jedno, zda je tím subjektem Jaromír Jágr, Bill Gates nebo Pepa Novák). Těmito ekonomickými (tržními) subjekty jsou domácnosti a firmy.

Konec ukázky

Table of Contents

Tiráž

O autorce

Předmluva

Úvod

1. Ekonomie jako věda

1.1 Vzácnost, zdroje a potřeby

1.2 Ekonomie v systému věd

1.3 Ekonomie a ekonomika

1.4 Pozitivní a normativní ekonomie

1.5 Mikroekonomie a makroekonomie

2. Ekonomický koloběh

2.1 Modely – jak si ekonomové hrají

2.2 Ekonomický koloběh

2.4 Organizace ekonomiky

3. Role cen v ekonomii

3.3 Funkce cen

4. Základy ekonomického myšlení

4.1 Cenová diskriminace

4.2 Asymetrie informací

5. Racionální jednání

6. Užitek

7. Hranice produkčních možností

8. Poptávka, nabídka a rovnováha na trhu

9. Dokonalá konkurence

10. Monopol

11. Ekonomie práce

11.1 Trh práce

12. Nezaměstnanost

13. Hrubý domácí produkt

14. Peníze

15. Banky a bankovnictví

15.1 Funkce banky

16. Centrální banka

17. Inflace

18. Státní rozpočet

19. Daně

19.3 Smithovy kánony

20. Ekonomie státních zásahů

21. Otevřená ekonomika

22. Měnové kurzy

23. Hospodářský cyklus

23.3 Příčiny recese

24. Hospodářské krize

25. Stručné dějiny ekonomického myšlení

26. Vývoj světového hospodářství

26.5 Keynesiánství v ekonomice (60. léta)

27. Ekonomická integrace Evropy

28. Transformace české ekonomiky

28.3 Privatizace

29. Podnik

29.2 Právní formy podnikání

30. Podnikatelský plán