Copyright © Ondřej Šebesta, 2017

Illustrations © Pavel Šebesta, 2017

Cover Art © Josef Kroupa, 2017

Czech Edition © Nakladatelství Epocha, 2017

ISBN (ePub) 978-80-7557-356-8

ISBN (mobi) 978-80-7557-357-5

Motto

Kdysi přišel za Karlem Poláčkem jeden mladý muž a nadšeně pravil, že mu nese úplně nový židovský vtip. Slavný sběratel anekdot odložil noviny a vyzval ho, ať tedy spustí.

„Jdou takhle tři Židé lesem…“ začal mladík. „Nikdy tři – vždycky dva a nikdy ne lesem – vždycky v kavárně!“ přerušil jej slavný spisovatel.

Většina ostatních knížek židovských anekdot vychází ze sbírky Karla Poláčka, a je tudíž svázána především s jeho dobou. Jen zřídka se v těchto knížkách objevují anekdoty z doby poválečné – ať už z období reálného socialismu u nás, anebo z bojišť židovsko-arabských válek.

Tato knížka má být odpovědí na to, zda si mohou zachovat své kouzlo židovské anekdoty, aniž by se odehrávaly v Haliči na přelomu 19. a 20. století nebo za první republiky v Maiselově ulici. Zda můžeme někdy opustit klasické onikání a zda se místo hebrejských slovíček mohou objevit i silnější výrazy. Zkrátka, zda židovské anekdoty přežily rok 2000.

Ali, jsi to ty?

Zuří šestidenní válka. Proti sobě jsou v zákopech izraelští a arabští vojáci. Občas někdo z izraelské strany vykřikne: „Ali!“ Na arabské straně se zvedne ze zákopů několik hlav, které Izraelci snadno postřílejí.

Sejde se arabský generální štáb, protože s tím se musí něco udělat. Dlouho se radí a výsledkem několikahodinového jednání je geniální řešení. Jeden z Arabů má vykřiknout: „Mosche!“*).

A jak řekli, tak i udělali. Pověřený Arab zavolá: „Mosche!“ Nikdo v protilehlém zákopu se nezvedne, ozve se však: „Jsi to ty, Ali?“ A poté zazní střelba.

*) Stejně obvyklé jméno jako je v arabském světě Ali.

••••••••••••••••••••••••••••••••••••••

Aspirin

Doktor Weinstein, jeden z nejbohatších lékařů v Tel Avivu, pořádá velkolepou oslavu svých padesátých narozenin. V zahradě hraje hudba, stoly se prohýbají pod vybranými lahůdkami a hosté ve večerních toaletách korzují domem. Když je zábava v nejlepším, přiběhne za doktorem jeden z číšníků a hlásí, že se záchod ucpal a neodtéká. Manželka se hrozí skandálu a doktor Weinstein přemýšlí, co honem dělat. Vzpomene si na Moritze, toho instalatéra. Telefon dlouho zvoní, než se ohlásí ospalý instalatér.

„Musíte okamžitě přijít, máme tady takovou nemilou záležitost a je tady spousta významných hostů!“ prosí Weinstein.

„Koukněte se, kolik je hodin! Teď spím a brzo ráno vstávám do práce!“

Zoufalý Weinstein hraje na city: „A kdo přišel před měsícem k vám o půl třetí ráno, když onemocněl váš syn?“ Tak Moritze nakonec umluví a za dvacet minut je instalatér na místě. Chvíli kouká na plnou mísu a pokyvuje hlavou. Nakonec sáhne do kabely, vytáhne prášek a podává ho doktoru Weinsteinovi se slovy: „Tady máte aspirin, a pokud to nepřejde, přijďte zítra ráno ke mně do ordinace!“

••••••••••••••••••••••••••••••••••••••

Blůzička

Manželé Khonovi večeří v restauraci. Je to slavnostní chvíle, protože právě dnes jsou spolu celých třicet let.

Sáře ukápne polévka na nažehlenou halenku. Obrátí se na manžela a řekne: „Podívej, já vypadám jako prase.“

A Khon na to odpoví: „Nejen že vypadáš jako prase, ale ještě sis pokecala tu krásnou novou halenku!“

••••••••••••••••••••••••••••••••••••••

Delikatesy

Jde Khon po Národní třídě a ve výloze lahůdkářství vidí nádhernou šunku. Několikrát za sebou mine výklad a zase se vrátí, až nakonec vejde dovnitř.

„Dejte mi 30 deka té ryby, co máte ve výkladu.“

„Ale pane Khon, to je přeci vepřová šunka!“

„Já se jich neptal, jak se ta ryba jmenuje,“ odpoví vztekle Khon.

••••••••••••••••••••••••••••••••••••••