Přeložila:

DANA CHODILOVÁ

Brian Herbert, Kevin J. Anderson: Navigátoři Duny

Vydání první

Copyright © 2016 by Herbert Properties LLC

Published by arrangement with Trident Media Group, LLC, New York

All rights reserved

Vydalo nakladatelství Baronet a.s., Květnového vítězství 332/31, Praha 4, www.baronet.cz v roce 2017 jako svou 2103. publikaci

Přeloženo z anglického originálu Navigators of Dune vydaného nakladatelstvím A Tor Book, Published by Tom Doherty Associates, LLC,

New York v roce 2016

Český překlad © 2017 Dana Chodilová

Odpovědný redaktor Jiří Chodil

Korektorka Daniela Čermáková

Ilustrace na přebalu © 2017 Emil Křižka

Přebal a vazba © 2017 Ricardo a Baronet

Sazba a grafická úprava Ricardo, Sázavská 19, Praha 2

Veškerá práva vyhrazena.

Tato kniha ani jakákoli její část nesmí být přetiskována, kopírována

či jiným způsobem rozšiřována bez výslovného povolení.

Název a logo BARONET® jsou ochranné známky zapsané

Úřadem průmyslového vlastnictví pod čísly zápisu 216133 a 216134.

ISBN 978-80-269-0629-2 (Formát ePub)

ISBN 978-80-269-0630-8 (Formát MobiPocket)

BARONET

Praha 2017

Brian Herbert

Kevin J. Anderson

NAVIGÁTOŘI

DUNY

Napsali jsme čtrnáct románů a řadu povídek z fantastického prostředí vesmíru Duny, což nám zabralo skoro dvě desítky let života, a tak nesmíme zapomenout na ty nejdůležitější, kteří nám toto skvělé putování umožnili.

Rádi bychom tuto knihu věnovali našim manželkám Jan a Rebecce za jejich neutuchající podporu a stálou lásku. A také Beverly Herbertové, která byla téměř čtyřicet let oddanou manželkou, společnicí a vynalézavou rádkyní Franka Herberta.

Dále našemu vydavateli Tomymu Dohertymu z Tor Books, redaktorovi Patu LoBruttovi a agentovi Johnu Silbersackovi, kteří po celou dobu věřili našim schopnostem a našim příběhům.

A především nápaditému géniovi Franku Herbertovi, jenž před více než půlstoletím stvořil tento velkolepý literární vesmír a věnoval nám spoustu úchvatných míst a nápadů ke zkoumání.

Poděkování

Na obálce stojí naše jména, ale Navigátory Duny jsme nestvořili sami. Za účinnou pomoc bychom chtěli poděkovat zaměstnancům nakladatelství Tor Books a oddělení zahraničních práv Trident Media Group. Zvláštní poděkování patří Kim Herbertové a Byronu Merrittovi z Herbert Properties LLC za neúnavnou pomoc při udržování odkazu Franka Herberta. Díky patří i Kevinově písařce Karen Haagové, která statečně, kapitolu po kapitole, držela krok s naší prací.

Všechny věci začínají a všechny věci končí – bez výjimek. Nebo je tomu snad jinak?

Debatní téma mentatské školy

Imperátorova ceremoniální bárka obíhala vysoko nad planetou Salusa Secundus mezi obrovskými hrozivými bitevními plavidly. Její interiér se leskl zlatem a drahokamy, okázalý trup byl samá zbytečná křivka a ozdoba. Bárka, zdaleka nejhonosnější loď celé flotily, ohromovala každého, kdo si na podobné věci potrpěl. Salvador ji svého času miloval.

Rodericku Corrinovi, novému imperátorovi, připadala moc křiklavá, ale uvědomoval si, že tahle obřadnost je nutná, zvlášť když teprve nedávno nastoupil na trůn po smrti – ne, po vraždě – svého bratra.

Další nutností bylo přivést spravedlnosti ředitele Josefa Venporta, muže, který nastrojil Salvadorovu vraždu. Proto imperátor shromažďoval své válečné lodě.

Roderick se svými hustými světlými vlasy, ostře řezanými rysy a v šarlatovém a zlatém rouchu šlechtického rodu Corrinů působil důstojně. Cítil se panovnicky a mocně, jak tak stál u širokého průhledu ve víceúrovňovém velínu lodě. Shromáždil tady na orbitě údernou sílu, stovky bitevních lodí, připravených vyrazit k prudkému útoku na Venportovu pevnost.

Roderick se už nemohl dočkat, až uvidí lodě odplouvat, ale muselo se to provést bez chybičky. Imperiální ozbrojené síly budou mít jen jedinou šanci Venporta zaskočit nepřipraveného a díky tomu ho porazit.

Imperátor sledoval, jak jeho válečné lodě zaplouvají do nákladového prostoru obřího zakřivovače, který visel na oběžné dráze před jeho bárkou. Holtzmanovy motory korábu dokázaly v okamžiku zdolat nesmírné vzdálenosti, avšak jeho pilot by letěl v podstatě naslepo, nebýt navádění zkušeného kormidelníka neboli navigátora.

Jedině společnost Venport Holdings dovedla stvořit tyto bytosti, ty vyvinuté tvory, kteří uměli vytušit bezpečné dráhy rozlehlým vesmírem, a Josef Venport je po odhalení svého zločinu všechny stáhl z imperiálních služeb. Po porážce Venporta a zkonfiskování jeho majetku budou tito speciální experti k dispozici celému Impériu. Další výhoda – a významná –, kterou přinese zničení ředitele. Roderick bezděky zaťal ruku v pěst.

V přísném pozoru vedle něj stál generál Vinson Roon, velitel útoku na Kolhar, a v rukou svíral rudo-zlatou důstojnickou čepici.

„Předpokládám rychlé a velkolepé vítězství, pane.“ Roon se cítil spravedlivě rozhořčený za Rodericka. Generál, původem šlechtic, se blížil k padesátce stejně jako jeho panovník, ale byl menší a svalnatější, s tmavou pletí, vlasy jako uhel a prudkou povahou. Ti dva měli za sebou bouřlivou minulost, což se teď Roderick snažil ze všech sil ignorovat.

„Ano, rychlé a velkolepé vítězství bych uvítal, Vinsone.“ Schválně ho oslovil křestním jménem. Kamarádil se s Roonem od dětství až do té doby, kdy se nešťastně rozkmotřili – samozřejmě kvůli ženě. Od té doby spolu mluvili jen na oficiálních vojenských poradách ve společnosti jiných důstojníků a vysokých poradců. Jenže nastal čas hodit všechny ty nesmysly za hlavu. V sázce je samotné Impérium.

Roderick věděl, že se na tohoto muže může spolehnout, o jeho věrnosti a oddanosti říši nebylo nikdy pochyb. Řekl, aniž by se odvrátil od pozorovatelny: „Venport Holdings je třeba porazit, než si stačí upevnit pozici. Musíme vyplout co nejdřív.“

Roon přikývl.

Útočné síly se shromažďovaly chvatně a v tajnosti a měly vyrazit v příštích několika dnech. Imperátor vsadil do hry podstatnou část vlastní obrany, za normální situace rozmístěné kolem Salusy Secundus. Úspěšný zákrok proti VenHoldu by však podstatně zvýšil bezpečnost celého Impéria, a to za ten risk stálo. Roderick to chtěl provést jako rychlou misi s cílem zabít nebo zajmout ředitele Venporta, převzít jeho podniky na Kolharu a ochromit jeho rozsáhlé obchodní operace.

Pak bude panovník pevně třímat otěže vlády nad Impériem.

Přede dvěma měsíci, právě když byla odhalena Venportova vina, se tomu zrádnému muži povedlo uniknout za pomoci Normy Cenvy. Poté najednou stáhl všechna komerční plavidla VenHoldu, zrušil obchodní linky a tím odřízl mnohé planety od životně důležitého zásobování. Dopady už začínaly být znát a dalo se předpokládat, že se situace mnohem zhorší. Výpadek se snažily nahradit soukromé flotily, ale žádná mezihvězdná dopravní společnost nedosahovala takové spolehlivosti jako vesmírná flotila VenHold – nikdo jiný totiž neměl zmutované kormidelníky.

Nešťastnou shodou okolností měl Venport i další výhodu, držel v zajetí část imperiálních vojenských sil. Během vypuknutí krize cestovala jako obvykle celá jedna bojová skupina – sedmdesát válečných lodí – na palubě Venholdova zakřivovače. Imperiální lodě byly silné, ale neměly Holtzmanovy motory, proto se musely na místo určení přepravovat těmito koráby. Společnost VenHold to prováděla jako službu Impériu, ale teď držel klíčovou část mocné flotily nepřítel, uchvátil ji a odstranil ze hry jako figurky v galaktické šachové hře.

Roderick zabručel: „Chce nás ochromit a přinutit nás, ať se podrobíme jeho požadavkům.“

„A víme vůbec, jaké ty požadavky jsou, sire?“ zeptal se generál s pohledem stále upřeným na přesun lodí do gigantického plavidla. „Neozval se od té doby, co se stáhl na Kolhar. Myslel jsem, že utekl a schovává se před spravedlností.“

„Mně jsou Venportovy požadavky jasné. Chce si dělat, co se mu zlíbí. Beztrestně zabil imperátora a představuje si, že já budu jen nastrčená figurka v čele říše, zatímco on si roztáhne chapadla toho svého komerčního impéria. A navíc po mně chce, abych zlikvidoval služebnické fanatiky.“ Myšlenky mu divoce vířily hlavou. Něco takového by Salvador nikdy nedokázal.

Roon si znechuceně odfrkl a ztlumil hlas. „Byla by to tak strašná věc, po tom všem, co Manford Torondo natropil, sire?“

Roderick pomyslel na zkázu, jakou způsobily davy odmítačů technologie – dokonce připravily o život jeho vlastní krásnou holčičku! – a povzdechl si. „To nebyla, ne… ale jestli by to znamenalo spolupracovat s mužem, který zabil Salvadora, pak nemůžu souhlasit. A nikdy s tím souhlasit nebudu, Vinsone.“ Zavrtěl hlavou. „Nepřekvapilo by mě, kdyby měl Venport prsty i ve zmizení Anny.“

Roon nevěřícně zamrkal. „Ale vaše sestra se ztratila na Lampadu, sire, během služebnického obléhání mentatské školy. Dokážu si představit, že v tom má prsty Manford Torondo, ale jak by to mohl udělat Venport?“

„Máš pravdu.“ Zavrtěl hlavou. „Asi hledám cesty, jak toho chlapa obvinit ze všeho… a přitom stojí jen za polovinou mých problémů.“

Generál se zamračil, očividně znechucený. „Když pomyslím na všechny ředitelovy podniky – monopol na bezpečné cestování zakřivovači, jeho tajné navigátory, průmysl koření na Arrakis, bankovní operace po celém Impériu… žádný jedinec by neměl třímat takovou moc a –“

Roderick ho přerušil. „Nemáš pravdu, Vinsone. Já bych měl třímat takovou moc, a nikdo jiný.“

Roon se napřímil. „Vaše flotila ho dostane, sire. Můžete se na mě spolehnout.“

„Vím, že můžu, Vinsone.“ Roderick si dovolil promluvit trochu vřeleji. Tento muž se chystá vést životně důležitý útok, který změní chod dějin. Je dobré připomenout mu přátelství, jaké mezi nimi bývalo.

S přímo hmatatelným očekáváním společně sledovali, jak se další lodě přesouvají na pozice na palubě obřího zakřivovače. Roon si odkašlal. „Musím vám něco říct, sire. Děkuji, že jste nedopustil, aby naše osobní rozepře zabránily mému nedávnému povýšení. A děkuji vám za důvěru, že jste mi svěřil vedení této mise. Člověk menšího formátu by to neudělal.“

Roderick pokýval hlavou. „Ty rozepře jsou už dávno pryč a já se nad ně potřebuji povznést pro dobro Impéria.“ Pousmál se. „Haditha by to jinak nedopustila. Požádala mě, abych ti vyřídil pozdravy a popřál úspěch.“

Roon se hořce usmál. „Koneckonců, její srdce jste získal vy. Musel jsem se s tou porážkou smířit už dávno. Jste lepší člověk než já, sire – a vždycky jste byl.“

Roon si své povýšení plně zasloužil díky svým schopnostem a spolehlivosti. Po žebříčku hodností však vystoupal ještě rychleji díky nedávné Roderickově reorganizaci imperiálního vojska, která smetla řadu vysoce postavených, ale nekompetentních důstojníků. Vinson Roon byl logická náhrada za velícího generála Odma Saxbyho a tento odvetný útok pro něj znamenal první šanci se osvědčit.

Imperiální ozbrojené síly se po letech zanedbávání za vlády Salvadora nacházely v bídném stavu, prošpikované nezaslouženými hodnostmi, plné korupce, podvodů a vyložené neschopnosti. Po nástupu na trůn provedl Roderick v armádě rozsáhlou prověrku a čistku.

Natáhl ruku. „Až se vrátíš jako vítěz z Kolharu, snad bychom mohli společně trávit více času.“

„Nic víc si nepřeji, sire. Bývali jsme přece velcí přátelé, nebo ne?“

„Ano, to jsme byli.“

Roon se zašklebil a potřásli si rukama. „Koupím brandy.“

„Už se na to těším.“

Přestože se podnikla veškerá možná opatření, aby se příprava útočných sil udržela v tajnosti, měl Josef Venport jistě na Saluse zvědy. Ale pokud zakřivovač vyrazí brzy, dostanou se válečné lodě generála Roona na Kolhar rychleji, než by stačilo špionovo plavidlo vyvolat poplach. Šlo tu o čas.

Ale ať už se zvědy nebo bez nich, Venport není žádný hlupák. Nějakou reakci ze Salusy jistě čeká a Kolhar má vlastní mohutnou obranu…

Roderick už se nemohl dočkat, až prolomí monopol Venport Holdings a nastolí vlastní oprávněnou moc. Rodící se Impérium neexistovalo ještě ani sto let od konce vlády tyranských myslících strojů a Roderick musel pevně třímat jeho otěže v zájmu dobra lidské rasy. A co pro něj bylo stejně důležité, musel pomstít bratra.

Generál si nasadil čepici, zasalutoval a obrátil se k odchodu. „Prosím, dovolte mi odejít, sire. Musím dohlédnout na spoustu věcí, než spustíme útok. Rychlost je naše největší záruka utajení.“

Roderick zase nasadil přísný hlas. „Znič ho za mě, Vinsone. Budu čekat na tvůj triumfální návrat.“

„Máte můj slib, sire. Pohnu hvězdami a planetami, abych se osvědčil.“

„Přesně to možná budeš muset udělat.“

Jsou tací, kteří považují vliv a moc za odměnu, ne za odpovědnost. Takoví lidé nejsou dobří vůdci.

Ředitel Josef Venport, vnitřní oběžník Venport Holdings

Kolhar byl učiněná pevnost, ale Josef Venport si nedovolil falešnou jistotu, zatímco čekal na imperátorův další tah. Věděl, že v okamžiku, kdy se naskytne příležitost, dojde k velkému náporu vojenských sil s cílem vyhlazení.

Aby posílil bezpečnost své planety, musel stáhnout četné dobře vyzbrojené lodě z vesmírné flotily VenHoldu a umístit je na oběžnou dráhu Kolharu, odvolat je z jejich výnosných komerčních linek. Posílil také planetární štíty a zvýšil počet hlídkových a výzvědných lodí po soustavě.

Teď, když si vybudoval obranu, snad najde cestu z té šlamastyky. Kéž by tak mohl s imperátorem Roderickem zasednout k jednacímu stolu a domluvit se jako dva rozumní lidé!

Josef si tuhle příšernou situaci nikdy nepřál. Ano, bylo třeba odstranit toho kašpara Salvadora a dosadit na trůn jeho schopnějšího bratra, ale nikdy nečekal, že se odhalí jeho role v té vraždě. Josef plánoval, že budou s novým imperátorem partneři ke vzájemnému užitku. Impérium může vzkvétat – jen kdyby Roderick přišel k rozumu.

Table of Contents

copyright

titul

Věnování

Poděkování

Kniha 1