Mária Harničárová

Chcieť sa narodiť...

V Prešove 7.11.2016 – 21.02.2017

Ukážka z elektronickej knihy

Venovanie:

Toto dielo venujem svojej dcére Márií, človeku a osobnosti, ktorá stála po mojom boku v ťažkých a krízových chvíľach môjho života. [1]

(Foto: facebook Mária Grejtáková)

Pozerám na lastovičku, strihá nebo po kúštičku. I ja chcem byť vtákom, objať z výšky zrakom hory, potok i lúčinu, moju krásnu domovinu.

( E. Čepčeková )

Motto:

Jedno z najhlbších tajomstiev života spočíva v tom, že len to, čo urobíme pre druhých, má naozaj cenu.

(LEWIS CARROLL)

Predhovor.

Nekonečný vesmír a univerzum je ďaleko a ja Mária som povďačná tebe Semjasa za veľkosť a možnosť stretávania, riadenia vo veciach potrebných.

„Lebo dieťa sa nám narodilo, syn nám je daný, a kniežatstvo bude na jeho pleci, a nazvú jeho meno: Predivný, Radca, Silný Boh, Udatný Hrdina, Otec Večnosti, Knieža Pokoja“ (Izaiáš 9:6).

Láskavá bytosť mimozemského civilizačného sveta s vyspelou dokonalou kultúrou moju myseľ smeruješ pre jasné vypovedanie a nasmerovanie myšlienok, ktoré prenášam tak, aby som potrebnú informáciu prenesenú perom na papier odovzdala svetu. Ďakujem za všetko, čo mi predkladáš v mojej mysli na napísanie odkazu za pomoci automatického písma. S láskou sa obraciam ku vernej a oddanej priateľke v pozdrave a prosbe o pomoc: „Prosíme, Semjasa, Plejádsku vyspelú civilizačnú rasu o nastolenie mieru, pokoja, lásky a technického pokroku pre človeka – ľudskú rasu tu na zemi. Pokoj a vrelá vďaka patrí Tebe, Semjasa, za nás celé ľudstvo.“

S láskou Mária.

Autorka: Úsmev na tvári je lepší než štedrosť dlane. (Arabské príslovie)

Úvod

Hmotný svet je súčasťou evolúcie, ktorá je charakterizovaná vývinom a formovaním nesmrteľného ducha. Fyzicky a zmyslami je priam nemožné vnímať existenciu duchovnej prítomnosti, z čoho pramení filozofický problém duchovného poznania, ktorý po stáročia obmedzuje náboženských vodcov. Média sprostredkujúce takéto duchovné poznanie sú zatracované a komunikácia s inou formou života vo vesmíre je vyhodnocovaná ako diabolské dielo.

Diabol je metafora pre vlastné negatívne rozhodnutia. Zosnulý komik Flip Wilson hovorieval: „Priviedol ma k tomu diabol.“ No priviedol Vás k tomu naozaj diabol alebo ste sa k tomu priviedli sami? Diabol je v každom z nás. Hoci sa to dosahuje ťažko, na tejto ceste je aj jedna skratka. Riaďte sa zlatým pravidlom, ktoré môžete nájsť vo všetkých náboženstvách a odporúčal nám ho aj Ježiš: „Správajte sa k druhým tak, ako chcete, aby sa správali k vám.“ Je to také jednoduché, a predsa niekedy ťažké. (Anthony, 2016)[2]

Vzájomná komunikácia s inou dimenzionálnou bytosťou, pochopenie a sprostredkovanie jej posolstva nám a celému ľudstvu môže priniesť veľký úžitok. Zbaviť strachu nás môže komunikácia orientovaná do vnútorného duchovného sveta človeka. Základom je duchovná komunikácia vo svetle lásky a pravdy. Ide pritom o skutočnosti ťažko pochopiteľné. Komunikácia s inou dimenzionálnou sférou pomocou telepatického prenosu v pravde je výsledkom vzájomnej spolupráce dvoch médií, ktoré si navzájom odovzdávajú informácie v pokore a láske. Úlohou veľkých náboženstiev je poukázať nielen na existenciu fyzického tela, ale aj na existenciu ducha. Boh je vnímaný ako svetlo, slnečný disk. Hoci priestor a čas je v každej dobe rozličný, svetlo je vo svojej podstate rovnaké. Človek nikdy nie je sám a ani dosť starý pre vnútorné osvietenie Božou vôľou a objasnenie pravého zmyslu jej odkazu. V tejto knihe odovzdávam odkaz, ktorý je premostením medzi vedou a spiritualitou. Snažím sa oboznámiť čitateľa s reálnou možnosťou priamej komunikácie pomocou automatického písma, a tak ukázať, že inteligentný život na zemi nie je vo vesmíre jediný. Existuje vnútorné osvietenie a osobné spojenie s duchovným svetom prostredníctvom komunikácie. Ľahká zrozumiteľnosť komunikácie vychádza z ezoterickej koncepcie dorozumievania sa v rodnom jazyku, kedy dôležitým momentom analýzy komunikačného obsahu sa stáva spolupráca s majstrom Reiki. Hlavným cieľom duchovnej komunikácie s inou dimenzionálnou formou je ozdravovanie jednotlivca alebo spoločnosti, pochopenie dôležitosti života, vedy a techniky, ktoré sa majú uberať pozitívnym smerom pre záchranu národa a celého ľudstva.

1. Tvorivosť človeka

Otvorenosť sŕdc je podmienkou tvorivosti. Komunikácia je dôležitou potrebou života. Pre pochopenie prebiehajúcich procesov a udalostí sú potrebné určité vedomosti a znalosti. Rozhľad a vedomosti sú takisto podmienkou tvorivosti človeka, ktorý chce realizovať postupnosť krokov formujúcich svet človeka. Na rozkaz človek nie je schopný tvoriť a rozumne postupovať, ale v prípade túžby a chcenia dokáže aj nemožné. Dimenzie tohto sveta a medzi galaktických svetov sú tak rozdielne, že vedú na zemi ku vzniku rôznych konfliktných situácií. To, čo sa teraz stalo s Amerikou a voľbou prezidenta[3], bolo súčasťou voľby galaktickej rady,[4] ktorá sa rozhodla pre radikálnu zmenu na tejto planéte. Odtiaľ bude prúdiť zmena, pokrok a podnety pre vývoj techniky, vedy a politickej moci na celom svete.

Nech Boh sprevádza kroky ľudskej rasy vpred k novému poznaniu medziplanetárneho rozmeru a nových galaktických svetov.

S láskou Semjasa.

( Napísané v nedeľu, 7.11.2016 od 20.22 do 20.55 hodiny. )

Paralelné ľudstvá: „Ajhľa, rozsievač vyšiel rozsievať.“ (Matúš, 13. - 3). Je to narážka na rozličné pokusy vytvoriť život na iných planétach. Dôležité je, že úspechy boli tri, čo znamená, že na dvoch iných, relatívne blízkych planétach sú bytosti podobné človeku, ktoré boli stvorené tými istými stvoriteľmi. „Kto má uši, nech počuje,“ nech pochopí, kto môže. Keď príde správna doba, tí čo badajú, pochopia. Ostatní, ktorí hľadia, ale nevidia a počúvajú, ale nepočujú, ani nerozumejú, tí pravdu nepochopia. (Vorilhon, s. 49-50)

2. Predurčenosť slova

Slovo, ktoré chcem povedať, je predurčené k skutku a skutkovej podstate diania vecí vo svete. Svetovláda tohto sveta je predurčená k veľkej zmene. Zmena je cieľom každého z nás, či je to Božstvo alebo ľudská bytosť. Ľudská bytosť nesmie byť nasmerovaná svojou mysľou a konaním len na hmotné veci. Človečenstvo vo svojej podstate je usporiadané tak, aby plnilo Božiu vôľu, vôľu Pána, ktorý stvoril a usporiadal tento svet.[5] Svet nesmie slúžiť záujmom jednotlivca, ale zámerom samotného stvoriteľa tejto planéty zem. Planéta Zem sa stala v tvorcových očiach a mysli skutočne reálnym dielom, ktoré sa zhmotnilo v skutku a usporiadalo do hierarchie hodnôt dobra a zla. So zlom sa stvoriteľ Boh – nekonečné svetlo - ohnivý disk ujednotil a rozhodol prelínať cez priesečníky uhlopriečok p-blán,[6] ktoré sa premietli na holografickej platni[7] v takom rozmere a pomere, že v ľudskom ponímaní sa sformovala miska váh spravodlivého divotvorcu sveta, sveta nekonečného, večného a konštruktéra celého rozpínajúceho sa vesmíru, ktorý rastie do nekonečna. Každá vyslaná myšlienka sa zachytí do siete univerza tak, aby sa mohla splniť natoľko, nakoľko to misky váh spravodlivosti dovolia. Iba potade, by povedal umelec, môžeš človeče preniknúť štetcom, inak a ďalej nie, ak nechceš byť potrestaný. Boh nekoná a netrestá, Boh dal do „univerza“ kontrolu a štruktúru hierarchie hodnôt. V prípade zlých skutkov a samotného zlého konania človeka sa naruší podstata vecí. Všetko sa z „univerza“ vráti späť tak a natoľko, že človek to pocíti priamo na sebe a niekedy na svojich deťoch a ďalšom pokolení. Človek sám je potomkom veľkého tvorcu sveta a vesmíru, preto by vo svojej podstate mal konať tak, aby ho Boh mohol posunúť ďalej, aby žil, rástol, rozvíjal sa či už do krásy, tvorivosti, vyspelosti a inteligencie podľa jeho potrieb, potrieb vyvierajúcich z podstaty dobra a samotného univerza.

S láskou Semjasa, veliteľka lode Šáre Niroda – veľká obroda, vekov, vesmíru, ľudí a stvoriteľa.

( Napísané v pondelok: 14.11.2016 od 17.33 do 17.57 hodiny. )

3. Proces vývoja ľudskej rasy

Veľkosť dimenzionálneho sveta bola ustanovená samotným stvoriteľom. Stvoriteľ ako taký je sám Boh zvaný Jahve či Jehova. Jeho meno bolo postupne počas vývoja ľudskej civilizácie generáciami zmenené na všeobecný výraz Boh. Boh vo vesmíre je nekonečno rozpínajúce sa do štruktúr, ktoré sú poskladané do určitých prienikov, ktoré súvisia so silou zvuku a svetla. Sila svetla predstavuje 3685 – tisíc milión násobok sily zvuku vyjadrenej v decibelovej ľudskej mierke.[8] Zvuk preniká hlboko do samotných vrstiev stratosféry a prelína sa so svetlom, kde spôsobuje obrovský tlak na samotné svetlo, ktoré sa šíri do celého vesmíru. Cieleným pôsobením myšlienky a jeho sily nastáva pod obrovským tlakom rozklad neutrónov, ktoré rozložia atóm na priamočiaru časticu tretiny atómu, ktorá sa potom delí a štiepi atóm na štvrtinky, ktoré posúvajú do medzigalaktického priestoru štruktúru deleného atómu a rozbíjajú ho na mikro-nano častice nabúravajúc lom svetla, z ktorého vzniká veľký tresk, takzvaný „big – bang.“[9] Toto všetko sa odohralo pri samotnom stvorení sveta v zmysle projektu Boha stvoriteľa neba i zeme. Zem ako samostatne plynúca planéta v úzkom vesmírnom priestore je podľa vedca astrofyzika Hawkinga[10]: planéta v  orechovej škrupinke. Áno, boli ste stvorení a daní, čiže vsadení do kozmického priestoru na základe procesuálneho vývoja v priestore a čase, kde samotný stvoriteľ takto rozhodol: „buď svetlo“ a bolo svetlo, „buď zem“ a bola zem. V spolupráci s Veľkou Galaktickou radou, ktorá ovládla celý vesmír bol vsadený samotný človek prostredníctvom prieskumnej flotily Elektris, ktorá sa rozhodla prerodiť a poľudštiť zem. Jednotlivé výskumné sondy boli posielané na planétu Zem, kde pristáli z rôznych kútov mliečnej galaxie[11] bytosti rôzneho druhu. Avšak nie všetky bytosti boli schopné za podmienok planéty Zem fungovať tak, aby sa mohli včleniť a prežiť ako bunka so svojím DNA – genetickým kódom.

Tento kód bol prinesený prieskumnou sondou a vyžiadal si potrebu obety mimo civilizačných bytostí, ktoré boli ochotné obetovať svoj druh[12] a celú bunkovú štruktúru DNA v prospech vedy a výskumu za účelom prežitia ľudskej rasy na planéte Zem. Zem sa postupne prispôsobovala podmienkam jej vytvoreným vo vesmíre. Prešla už prirodzeným spôsobom na určitý cyklus premeny a začala sa otáčať okolo vlastnej osi za 365 dní v roku. Tento proces otáčania zeme sa upevnil tak, že sa mohol vyvinúť ľudský tvor.[13] Cez mnohé úskalia a obety mimo civilizačnej rasy sme dokázali naklonovať ľudskú rasu, teda človeka do dnešnej podoby tak, že delenie buniek sa opakuje v presnom poradí ako to bolo na počiatku tvorby rasy. Základom a prapočiatkom ľudskej rasy boli Plejáďania,[14] ktorí mali na planéte zem vyvinuté mimoriadne a neuveriteľné schopnosti porovnateľné so schopnosťami Ježiša.[15] (Ježiš sa vyznačoval mimoriadnym nadaním. Nikto sa nemohol vyrovnať jeho múdrosti a inteligencii. Bol výnimočný rečník, liečiteľ, prorok, médium a učiteľ s úžasnou intuíciou. Počas života v ľudskej forme Ježiš mnohými príkladmi ukázal ľuďom cestu k vyššej úrovni vedomia. Anthony, 2016.) Človek ako taký mal schopnosť samo regenerácie, očisty bunky, postupného rozkladania a zbavovania sa chorých buniek, rýchleho zotavovania sa z poranení a priam zázračného hojenia rán hneď po poranení kože. Avšak postupným včleňovaním sa inej kozmickej rasy, ktorej bunka nemala také schopnosti samoregulácie, došlo ku zničeniu štrukturálneho reťazca DNA bunky a nastala premena v ribonuklidoch a ribonukleovej kyseline[16], ktorá tvorí základ zdravej genetickej stopy. Táto stopa je prapočiatkom ľudskej rasy, kedy stvoriteľ vložil genetický kód nekonečného procesu večného života na zemi. Avšak sám človek dopustil genetickú premenu nedodržiavaním správnych postupov v rozmnožovaní sa, stravovaní sa, užívaní a ničení prírody a znehodnocovaní životného prostredia. Človek doviedol túto planétu ku skaze, biede a skazenosti.[17] Sám človek zasial semeno pre deštrukciu jadra bunky DNA a priviedol sa k sebazničeniu, až ku smrti. (Smrť...Tá strašná a nikým neželaná návštevníčka, ktorá trhá niť nášho života. Podľa Vangy je to však projekcia nášho „ja“ v akýchsi iných, pre nás zatiaľ nepochopiteľných rozmeroch. Stojanovová, 1990.)

A smrť ho pohltila v plnej miere a rozsahu choroby zvanej „rakovina“[18] – deštruujúci aspekt, ktorý sa genetickou stopou prenáša v ľudskom organizme tak, že ničí ľudskú rasu. Avšak základom každej dobre prosperujúcej spoločnosti je vytvorenie lepšieho a dokonalejšieho systému, systému ozdravovania, čoho výsledkom by malo byť zlepšenie životného prostredia. Iba to bude viesť samotného človeka k ústupu chorôb, až k zániku rôznych ochorení.[19] Dôležitým varovným signálom pre človeka, aby sa vyhol samotnej záhube ľudského pokolenia, je skutočnosť zahrávania sa s atómom a uskutočňovanie rôznych jadrových pokusov, ktoré ničia ľudí, mestá, oblasti a krajiny. V prvom rade sa učte od svojich predkov[20], veda a výskum nech sú rozvíjané tak, aby nepoškodzovali samotného človeka, ľudskú rasu, civilizáciu a jej budúce pokolenia.

S láskou Semjasa, veliteľka lode Šáre Niroda – rýchla obroda planéty Zem.

( Napísané v utorok: 15.11.2016 od 20.02 do 20.45 hodiny. )

Koniec ukážky

ISBN 978-80-972701-1-7

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2017

Vytvorené prostredníctvom Publico.sk

Table of Contents

1. Tvorivosť človeka

2. Predurčenosť slova

3. Proces vývoja ľudskej rasy