Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Tradiční české JARO

ilustrace Josef Lada

Vydala Grada Publishing, a. s., pod značkou Bambook

U Průhonu 22, 170 00 Praha 7

obchod@grada.cz,  www.grada.cz

tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400

jako svou 6519. publikaci

Odpovědná redaktorka Ludmila Unčovská

Grafická úprava a sazba TypoText, s. r. o.

První vydání, Praha 2017

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a. s.

© Grada Publishing, a. s., 2017

ilustrace © Josef Lada, 2017

ISBN 978-80-271-9681-4 (ePub)

ISBN 978-80-271-9680-7 (pdf)

ISBN 978-80-271-0017-0 (print)

Tradiční české jaro

Vrby se nám zelenají,

na vše strany rozkvétají,

radujme se, veselme se.

Žežulička v háji zpívá,

zlatohlávek se ozývá,

Travička zelená,

to je moje potěšení,

travička zelená,

to je moje peřina.

Jak se zjara začne pučit,

nechci se víc doma mučit,

travička zelená,

to je moje peřina.

U potoka roste kvítí,

říkají mu petrklíč,

na koho to slovo padne,

ten musí jít z kola pryč.

Jaro

Jaro, dříve také vesna, je jedno ze čtyř ročních období. V této době se pomalu prodlužují dny, začíná se oteplovat a příroda se probouzí ze zimního spánku.

Astronomické jaro začíná jarní rovnodenností (21. března) a končí letním slunovratem (21. června). V této knížce se děti seznámí s meteorologickým jarem, které zahrnuje měsíce: březen, duben, květen.

Jaro a s ním probouzející se příroda nabízejí krásné pohledy na rozkvetlé stráně posypané sněženkami, bledulemi a petrklíči. Děti odkládají čepice a rukavice, děvčata pletou věnečky z pampelišek a kluci velikonoční pomlázky z vrbového proutí. Touto knihou připomeneme dětem nejen oblíbené české svátky, tradice, zvyky, obyčeje, ale i nejznámější lidová říkadla a velikonoční koledy, které se vztahují právě k tomuto ročnímu období.

Hurá, jaro už je tady,

zelenat se začnou sady,

hlínou bude vonět zem,

jaro je tu, pojďte ven!

Březen

Březen je kus neposedy,

kde jen může, láme ledy.

Hleďme toho siláka!

Slunce z mraků vyláká.

Duben

Duben si rád zaskotačí,

hned se směje, hned zas mračí.

Co přináší za dary?

Pomlázku a maškary.

Květen

Květen je z té krásné doby,

kdy se stromy květem zdobí.

Kdo si více popílí?

Včelky, nebo motýli?

Když jsem husy pásala,

zimou jsem se třásala,

teď už husy nepasu,

zimou už se netřasu.

Masopust

od svátku Tří králů do masopustního úterý

Masopust (fašank, končiny, ostatky) bylo dříve slavnostní období, které probíhalo ve znamení bujarého veselí a hodování. Začínalo den po svátku Tří králů a končilo v úterý před Popeleční středou. Datum Popeleční středy vyhledáte tak, že od pondělí toho týdne, ve kterém vychází Velký pátek, odečtete 40 dní. Jedná se tedy o svátek pohyblivý a trvá různě dlouho. Každý rok jeho začátek připadá na jiné datum, protože závisí na termínu Velikonoc. Dnes se masopustem rozumí nejveselejší a nejoblíbenější poslední tři dny před Popeleční středou, na které navazuje doba šestitýdenního půstu. V době masopustu se lidé radují, vaří vydatná jídla, pořádají se zabijačky, hostiny, zábavy, svatby a mimořádně pestré průvody masek.

V dřívějších dobách probíhala hlavní příprava na masopust ve čtvrtek před masopustní nedělí. Tomuto dnu se také říkalo tučný čtvrtek neboli „tučňák“, kdy se dělaly zabijačky, k obědu se zpravidla podávala vepřová pečeně a nesměl chybět dostatek piva a domácí pálenky. Lidé v tento den jedli a pili co možná nejvíc, protože věřili, že jedině tak budou celý rok plni síly.

Lidové pranostiky

Krátký masopust – dlouhá zima.

Konec masopustu jasný – len krásný.

Jaké je masopustní úterý, taková bude Velká noc.

Je-li rybník na masopustní úterý zmrzlý, bude neúroda celý rok.

Konec ukázky

Table of Contents

Tradiční české jaro

Jaro

Masopust