HYGGE

Text copyright The Little Book of Hygge © Meik Wiking, 2016

The author has asserted his moral rights. All rights reserved

Designed by Hampton Associates

Z anglického originálu The Little Book of Hygge

vydaného nakladatelstvím Penguin Books Ltd, Londýn, v roce 2016

přeložila Monika Vitinová

Odpovědná redakce Marie Fišerová

Obálka dle originálu a sazba René Senko

Technická redakce Petr Kovář

Tisk a knihařské zpracování

Tisk Centrum, s. r. o., Moravany u Brna

Jako svou 2317. publikaci

vydalo Nakladatelství JOTA, s. r. o.

Škárova 16, 612 00 Brno

tel.: 539 086 580

e-mail: jota@jota.cz

www.jota.cz

V Brně roku 2017

První vydání

Počet stran 288

ISBN epub 978-80-7565-145-7

ISBN mobi 978-80-7565-146-4

ÚVOD

Hyg? Hýge? Hygé? Není důležité, jak budete „hygge“ vyslovovat, či dokonce hláskovat. Na otázku, jak se vyslovuje nějaká emoce, by jeden z největších filozofů naší doby – Medvídek Pú – odpověděl: „Emoci nepíšete, emoci cítíte.“

Správně napsat a vyslovit „hygge“ je ještě jednoduché. Ale přesně vysvětlit, o co se jedná, to už je trochu zapeklité. Hygge bývá popisováno různě, od „umění vytvářet sounáležitost“, „útulna na duši“ a „schopnosti hodit starosti za hlavu“ přes „vyhledávání všeho, co nás uklidňuje“, „důvěrnou pospolitost“ až po moje oblíbené „kakao s rozsvícenou svíčkou“.

Hygge je atmosféra, která nás obklopuje, a vědomé prožívání štěstí. Je to způsob bytí s lidmi, které máme rádi. Je to pocit domova. Pocit, že kotvíme v přístavu bezpečí, kde jsme chráněni před světem a kde si můžeme dovolit být sami sebou. A můžeme si třeba dlouho povídat o všech těch malých nebo velkých věcech života nebo klidně a nevtíravě sdílet tichou společnost jeden druhého nebo si prostě jen tak o samotě vychutnávat šálek horkého čaje či lahodnou kávu s čepicí napěněného mléka.

Bylo to takhle jednou v prosinci těsně před Vánocemi, kdy jsme s několika přáteli trávili víkend ve staré dřevěné chatě. Zrovna to byl nejkratší den v roce. Smrákalo se a okolní krajinu projasňoval bělostný sníh. Když kolem čtvrté odpoledne slunce zapadlo, neviděli jsme jej dalších sedmnáct hodin. Celí vymrzlí jsme se vydali do chaty rozdělat oheň.

Po výletě jsme byli všichni unavení. Seděli jsme v půlkruhu kolem krbu, na sobě tlusté svetry a vlněné ponožky, těžkla nám víčka. Nikdo nic neříkal, jen zpovzdálí doléhalo pobublávání chystané večeře, v krbu praskalo dřevo a sem tam si někdo usrkl svařeného vína. Pak jeden z nás prolomil ticho.

„Může tohle být ještě víc hygge?“

„Jo,“ ozvala se po chvíli jedna dívka, „chtělo by to ještě pořádnou bouřku.“

Museli jsme jí dát za pravdu.

KLÍČ KE ŠTĚSTÍ?

Mám tu nejlepší práci, o jaké se vám ani nezdá. Zabývám se totiž tím, co činí lidi šťastnými. V našem Institutu výzkumu štěstí, což je nezávislý think-tank zaměřený na životní pohodu, spokojenost a kvalitu života, zkoumáme příčiny a důsledky lidského štěstí a pracujeme na zlepšení života lidí ve všech končinách světa.

Sídlíme v Dánsku a – samozřejmě – pálíme svíčky od pondělí do pátku a – samozřejmě – naše kanceláře jsme si vybírali tak, abychom si to mohli udělat hygge. Krb tu ale není. Zatím. Naše instituce vznikla v Dánsku zcela oprávněně, protože se dlouhodobě řadíme k nejšťastnějším národům světa. Dánsko rozhodně není dokonalou utopií a s většími či menšími problémy se musí potýkat jako všude jinde. Věřím však, že my Dánové můžeme inspirovat mnohé další země k radostnějšímu vnímání života.

Označení Dánska jako vůbec jedné z nejšťastnějších zemí vyvolalo v médiích velký zájem. Co týden se mě novináři z The New York Times, BBC, Guardian, China Daily a Washington Post ptají: „Jak to děláte, že jste tak vyrovnaní a spokojení?“ a „Co se od vás, co se štěstí týče, můžeme naučit?“ Delegace starostů, badatelů a politiků ze všech koutů světa často navštěvují náš Institut výzkumu štěstí ve snaze získat... no... štěstí. Jaký že to je ten recept na životní pohodu, kvalitu života a spokojenost, kterých si my Seveřané užíváme. Pro mnohé je to docela záhada, protože – kromě toho příšerného počasí – v celosvětovém měřítku Dánové podléhají jedněm z nejvyšších daňových sazeb.

Zajímavé je, že sociální stát zde má širokou podporu. Tato podpora pramení z uvědomění, že sociální model proměňuje naše společné bohatství na blahobyt, na dobrý život. My neplatíme daně, my investujeme do naší společnosti. Pořizujeme si kvalitu života. Klíčem k porozumění vysoké míry pociťovaného štěstí je schopnost sociální péče omezit rizika, nejistoty a úzkost mezi obyvateli a zamezit jejich extrémní nespokojenosti.

Nicméně nedávno mi došlo, že v dánském receptu na štěstí mohla být přehlédnuta jedna naprosto zásadní ingredience – hygge. Slovo „hygge“ pochází z norštiny a je to výraz pro rozpoložení duševní pohody. Po téměř pět století bylo Dánsko a Norsko jedním královstvím, než Dánsko v roce 1814 o Norsko přišlo. „Hygge“ se poprvé objevilo v psané dánštině na počátku 19. století a spojení mezi hygge a duševní pohodou nebo štěstím možná není náhodné.

Podle celoevropského sociálního průzkumu jsou Dánové nejšťastnější lidé v Evropě a také ti, kteří se nejčastěji setkávají se svými přáteli a svou rodinou, jsou vyrovnaní a nejméně stresovaní. Proto je vzrůstající zájem o hygge naprosto opodstatněný. Novináři projíždějí Dánskem a pátrají po hygge. Ve Velké Británii se na vysokoškolské úrovni vyučuje dánské hygge a po celém světě se vynořují jako houby po dešti hygge pekárny, hygge obchody a hygge kavárny. Ale jak se to hygge vlastně dělá? A jak souvisí se štěstím? A co to přesně je? To jsou některé z otázek, na které se vám tato kniha pokusí odpovědět.