Vydavateľstvo Elist

www.elist.sk

JAK CESTOVAT ZA PÁR KAČEK?

KOMPLETNÍ NÁVOD

Peter Hogy Hoferek

Autor: © Peter Hoferek

Obálka: © Dominika Uličná, 2017

Vydavatel elektronické knihy: © Elist

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této knihy nesmí být reprodukována, uchovávána v rešeršních systémech nebo přenášena jakýmkoli způsobem včetně elektronického, mechanického, fotografického či jiného záznamu bez předchozího písemného souhlasu autora, respektive vydavatele..

Svět je kniha, a ti, kteří necestují,

stále čtou jen jednu stranu.

- Sv. Augustín

Úvod

Ahoj kamaráde, dobrodruhu. Budu Ti tykat, doufám, že se neurazíš. Jmenuji se Peter, už od mala přezdívaný Hogy. Jsem úplně průměrný člověk, který se rozhodl plnit si svoje cestovatelské sny. A tak jsem jednoho dne zanechal kariéru programátora, rozloučil se s kamarády a rodinou, naplnil ruksak odvahou a vydal se na cestu. Nikdy jsem neměl moc peněz, a tak jsem se snažil minimalizovat své náklady a zároveň maximalizovat zážitky. To, o co se chci s tebou v této knize podělit, jsou mé zkušenosti nasbírané za víc jak rok strávený na cestách. Je to taková malá výpomoc pro lidi, kteří si chtějí podobně jako já plnit své cestovatelské sny. Že jich není málo, dokazuje i množství otázek, na které pravidelně odpovídám e-mailem nebo na Facebooku facebook.com/SvetobeznikHogy. Zároveň jsem přesvědčený, že vědomosti z této knihy Ti mohou pomoci i v každodenním životě. Osobně bych byl upřímně velmi vděčný, kdyby se mi před mou cestou dostala do rukou tato kniha. Ušetřila by mi hodně peněz a problémů.

Myslel jsem si, že se mi podaří sepsat jen na pár stran to nejdůležitější ze získaného know-how, jenomže jsem vždycky cítil potřebu ještě něco doplnit. Momentálně je před tebou dosti rozsáhlé dílo vypovídající o mnohých problematikách, které se mně nebo lidem, kteří mě kontaktovali, zdáli důležité. Nedovolím si však tvrdit, že kniha obsahuje všechno, s čím se budeš muset vypořádat, když se na podobnou cestu vydáš. Nezapomeň, že tvoje cesta je tvé vlastní dobrodružství a často ty nejkomplikovanější situace, které nastanou na cestě, si budeš pamatovat jako zajímavé zážitky, a o ty bych tě nechtěl obírat.

To, že čteš tuto knihu, je dostatečným důkazem toho, že máš chuť něco zajímavého zažít a poznat. Možná stejně tak, jako poznáš svět okolo sebe, poznáš i ten svůj vnitřní. Pamatuji si, jak jsem se připravoval na své první dobrodružství, jak jsem chytal první stop nebo poprvé stavěl stan. Bylo to tajuplné, magické a zároveň trochu strašidelné. Proč to dělám? Co když se mi něco stane? A podobné otázky mi prolítly hlavou. Naštěstí teď už přemýšlím jinak a mnohé věci beru jako úplnou samozřejmost. Máš i ty obavy z neznámého? Neboj se ničeho! Každý si to musel zažít.

Bude to už jen lepší a lepší. Tvá cesta se stane zajímavým příběhem odvahy a odhodlání. Prožiješ nejkrásnější období svého života plného zážitků, které budou vnoučata poslouchat se zatajeným dechem a nikdy se jimi nepřesytí. Staneš se inspirací pro všechny tvé známé a pro známé známých. Budeš člověkem, který vidí za roh. Člověkem, který dokáže uznat dobrou myšlenku, dobrou práci, cení si poctivost a pohrdá přetvářkou a zbabělostí. Pochopíš, že všichni lidé jsou vlastně úplně stejní jako ty. Naučíš se empatii, zapomeneš na závist a budeš mít radost z úspěchu jiných, jako kdyby byl tvůj vlastní. Uvidíš, že rasizmus a náboženské války jsou nesmysly, protože všichni jsme jako jedna velká rodina. Tohle vše pocítíš na vlastní kůži, když se s otevřeným srdcem vydáš poznat náš překrásný svět.

Velmi rád Ti podám pomocnou ruku prostřednictvím této knihy. Pro lepší orientaci jsem jí rozdělil do dvou hlavních částí.

1. Před cestou – Co tě čeká před začátkem samotného dobrodružství a na co bys neměl zapomenout.

2. Na cestě – Tam Ti poradím, jak můžeš levně, jednoduše a intenzivně poznat svět. Naučím tě čelit mnohým potencionálním nástrahám a dám ti rady, jak si cestování co nejlépe užít a maximalizovat zážitky.

Myslím, že už bylo dost motivačních slov na úvod, tak pojďme na to! ;-)

Před cestou

„Cestu si najdem,

nebo vytvořím!“

- Hannibal

1.1 Turista versus cestovatel

Někteří lidé nevidí nebo nechápou, jaký je rozdíl mezi turisty a cestovateli. Já si ale myslím, že tento rozdíl je dost velký. Mnohé vysvětluje následovný citát:

„Turisti neví, kde byli, cestovatelé neví, kam jdou.“

Paul Theroux

Rozdílů mezi turisty a cestovateli je ale mnohem více. Turista je obvykle zaměstnaná osoba, která se jednoduše vydala na krátkou dobu (výjimečně delší) odpočinout si a zabavit se na místě, které navštívilo milióny podobných lidí před ním. Po krátkém pročištění hlavy může opět naplno makat ve své práci. V průběhu toho času utratí velkou část úspor za turistické atrakce, stravu v nóbl restauracích, anebo přímo v hotelu s plnou penzí. O skutečném životě místních se nedozví skoro nic (pokud něco, tak za to může návštěva muzea). Většinou takovou cestu podnikne s cestovní kanceláří nebo se skupinou kamarádů či rodinou.

Dá se říct, že kontakt s domorodci je minimální, omezený jen na nákupy suvenýrů a jiných maličkostí v obchodech. V lepším případě na trhu. Turista se většinou nachází v takzvané zlaté kleci nebo v bublině spolu se zbytkem krajanů. Baví se mezi sebou, okolí vnímají jen jako kulisu. Na chvilku zpozorní, když se ocitnou před významnou stavbou nebo jinou zajímavostí, kterou cíleně přišli navštívit. Tam už je ale další hlouček turistů, kteří míří své drahé fotoaparáty, aby udělali fotku toho, co si mohli najít na internetu. Přitom nezapomenou udělat i fotky sebe, které hrdě pastují na sociálních sítích, aby mohli zamachrovat před přáteli, v jaké to exotické destinaci utratili své úspory.

Po návratu z dovolené (přesně, jak to cituje výše uvedená citace) ani neví, kde byli. O skutečném životě v navštívené zemi neví absolutně nic, pamatují si akorát, že byli spokojení se službami v hotelu a s kvalitou jídla, které se často i tak ani nepodobá tomu, co tam jí běžní lidé.

Naproti tomu cestovatel je osoba, která obyčejně cestuje na delší dobu a snaží se přijít do kontaktu s domorodci, nejvíce jak jen je to možné. Pochopit zvyky a kulturu místních je jednou z jeho priorit. Neutrácí bezmyšlenkovitě peníze na hlouposti a zažívá i skutečné dobrodružství. Cestuje bez cestovní kanceláře a jen v minimálních skupinkách. Ideálně úplně sám nebo ve dvojici. Cesta ho obohacuje. Poznává nejen zajímavá místa a lidi, ale taky sebe samého. A právě to je to, na co tě budu v této knize nabádat.

Přechod z turisty na cestovatele není bolestný, ale chvilku trvá, než se změní myšlení člověka. Ne však každý to dokáže. Někdo má strach a někdo o ten přechod ani nestojí. Zatím jsem nepoznal cestovatele, který by byl ochoten se vrátit zpět mezi klasické turisty. Takže pozor na to.

1.2 Proč vyrazit na cestu?

Určitě nechci tvrdit, že život na cestách je pro každého. Mnohým lidem jednoduše vyhovuje žít tak, jak je to „normální“. Mnozí ani nemají pocit, že se o něco připravují, když si nevyzkouší na vlastní pěst projít pár států, zajímavých měst a splynout s domorodci. Žijí v kolotoči každodenních událostí, masírovaný médii a největší „vzrúšo“ pro ně je sledování mistrovství světa v hokeji nebo 200 dílného seriálu v televizi. Žijí si komfortně, konzumně a všechno je v pořádku, protože stejně tak žijí i všichni jejich známí. Jedině z televize se dozvídají o příbězích těch, kteří udělali chybu, že vyšli z komfortní zóny a něco špatného se jim přihodilo. Média většinou totiž informují o tom zlém, co se kolem nás děje. To dobré není takovou senzací (nezvyšuje to sledovanost pozn. překladatele)

Jsi ochoten žít nebo jen přežívat? Pokud se Ti tato kniha dostala do rukou, myslím, že máš blíž ke skupině těch, kteří svůj život chtějí skutečně žít. Samozřejmě, abys mohl žít, nemusíš se vůbec vydat na podobnou cestu, jako jsem se vydal já. Uskutečňuj si své sny, ať jsou jakékoliv. No, a pokud máš cestovatelské sny, alespoň se dočasně rozluč se svými přáteli, rodinou, se stereotypem a vydej se na cestu. Nemusíš cestovat takovým způsobem, jakým je uvedeno v této knize. Vyber si z toho to, co se Ti líbí. Cestuj tak, aby ses cítil příjemně, tak aby si cítil, že skutečně žiješ. Vychutnávej si každičký den a buď v pohodě. Vůbec se nestresuj a už vůbec se nestrachuj!

Když jsem kdysi četl blog jednoho stopaře o jeho třítýdenním výletu po Balkáně, tak jsem v němém úžasu obdivoval jeho odvahu a sám jsem si nedovedl představit, že bych se jednou na podobnou cestu vydal. Bylo to pro mne něco, co mě uchvátilo, že jsem musel dotyčného kontaktovat a pozvat ho na pivo. Jeho příběh jsem si poslechl na vlastní uši. Od té doby jsem o tom začal snít, ale stále jsem si nedovedl představit sebe samého, jak stojím u krajnice se vztyčeným palcem k nebi. Představa, že cestuji jen tak po Evropě sám, přespávám ve stanu, se mi zdála být asi tak pravděpodobná, jako bych byl Indiana Jones pátrající po ztracené arše. Bylo to úžasné dobrodružství. Pokaždé, když jsem na to pomyslel, rozklepala se mi kolena.

Dřív, než jsem vyrazil na své první cesty, absolvoval jsem s několika přáteli pár výletů po Evropě. Byli jsme v roli normálních turistů. Samozřejmě v té době už i to pro mě bylo velké dobrodružství. Letěl jsem letadlem přes půlku Evropy, abych si prohlédl Paříž nebo Skotsko, plavil jsem se fjordem v Norsku, lezl v Alpách nebo strávil noc ve vlaku řítícím se Skandinávií. A to vše bez cestovky. Ne jednou s jedním kamarádem po boku. Najednou jsme se museli umět o sebe postarat, komunikovat s cizími lidmi, neztratit se ve velkém světě a vrátit se domů zdraví.

Možná je trochu škoda, že zážitky, které mě kdysi úplně pohlcovaly, teď vnímám už jako něco obyčejného. Asi je to přirozený vývoj, člověk chce víc a víc. Najednou ti Česká Republika a později Evropa budou málo. A tak to člověka tahá dál a dál, kde jsou západy slunce oranžovější, příroda divočejší a lidé dobrosrdečnější. Možná i zapochybuješ nad výrokem, že všude dobře, doma nejlépe. Časem pro tebe bude slovo „domov“ znamenat něco jiného než předtím. Domov už nebude jen byt nebo rodné město. Celá Česká Republika bude pro tebe domovem, později celá Evropa a možná i celý svět. Budeš světovým občanem, svět se ti bude jevit menším, ale i přesto si budeš uvědomovat, že je zároveň obřím, že ani za sto životů nejsi schopen jej celý prozkoumat a poznat. To už nebude potřeba. Největší poznatek bude, když poznáš sám sebe.

Přesto, že tě teď lákají egyptské pyramidy, indický Taj Mahal, kambodžský Angkor Wat nebo římské Koloseum, časem pochopíš, že nejlepší věci jsou v životě zdarma. Důležitější než turistické atrakce budou pro tebe lidé, které budeš na cestách potkávat, se kterými budeš mluvit, kteří budou nevědomky přetvářet tvé myšlení. Pochopení jiných kultur tě lidsky posune. Možná díky tomu pochopíš „divného“ souseda nebo lidi, kteří vybočují z davu.

Dá se tohle vše zažít doma? Když tvé myšlení si přizpůsobují média? Určitě ne!

Tím, že se ocitneš v zemích nepoznaných. Tím, že budeš den co den konfrontován s novými situacemi, které potřebují tvou maximální koncentraci. Tím, že na vlastní kůži pocítíš realitu, pochopíš sebe a myšlení jiných lidí. A právě to je důvodem mého cestování.

Turistické atrakce už mě nelákají. Jejich návštěva až tak neobohatí. Se svou přítelkyní považujeme nejlepší zážitky z návštěv míst, kde není turistů. Pouze divoká příroda, malé vesničky, kde jsou lidé přátelští, upřímní, jedineční a hlavně nezkaženi penězi. Přesně taková je kupříkladu indonéská část Bornea (Kalimantan) nebo i Írán, Arménie nebo západní Čína.

Dřív než budeš pokračovat ve čtení, zkus si sám sobě odpovědět na otázky:

Jaký je můj důvod vydat se na cestu?

Co od cesty očekávám?

1.3 Proč nevyrazit na cestu?

Pokud sis už odpověděl na otázku, proč se chceš na cestu vydat, řekni mi, proč ses na cestu doteď nevydal? Je důvodem pouze to, že si nad tím do teď příliš nepřemýšlel nebo máš rozdělanou školu, buduješ kariéru, vyrůstají Ti děti, nemáš peníze nebo si jen nenašel odvahu? Ano, uznávám, že jsou to vážné důvody a je potřeba se jim věnovat. Cestování se dá odložit. Klidně i do důchodu. Jen už v tomto případě nevyužiješ v životě to, co se na cestách naučíš. Tím, že si na vrcholu sil jde vše snadněji. Snít je skvělé, ale je potřeba se odhodlat a plnit tužby. Život je změna, ale lidé se neradi mění. Znamená to, že lidé neradi žijí?

Nemohu si nevzpomenout na text napsaný asi nejznámějším československým stopařem Jiřím Svobodou v úvodu jeho prvního z pěti cestopisů Autostopem okolo světa (autor používá fonetický styl psaní. Vyjadřuje tím rebélii nad nesmyslnými pravidly gramatiky).

„Já se divim proč vlastňe cestuju proč nesedim doma. Je to namahavý nebespečný nepohodlný a nakonec jednotvárný. Po určitý době jednotvárný. Porát ty samý přírodní vobrazy: poušťe moře řeky jezera lesy louky silnice zvířata. Psí kočky krávy bejcí. Lidi se stejnejma základníma vlastnostma jak f Číňe tak na Novym Zélanďe. Ráno stávaji pak ňeco ďelaji pak se najedi pak to ze sebe vyklopí pak si dají dvacet zase se najedi zašoustaji si podivaji se na televizi nebo na operu a zase ulehnou. Varijace a voctíny? Bach! Ty mužete zrovna tak najít f sobě dyš začnete ze sebespytovánim nebo ve svym vokolí vokrese nároďe. Ani nemusíte jezdit ven a napsat cestu kolem světa. Nebo světovou polityckou úvahu ze sledování pohybů kolem sebe. Nebo román.

Cestování je vlastně stráta času. Rosptýlení ve špatnym smyslu toho slova. Sedíce doma máte čas k rozjímání, ke klidu a k přemejšlení. Moudrej člověk nechává rači přicházed hory k sobě, neš aby von chodil za nima. Sokratovi a vostatním filozofům stačilo jedno námněstí a jeden brilijantní mozek k tomu, aby do něj pojali celej kosmos a zahejbali s nim. Klidně cestování vynechte!“

– Jiří Svoboda

Table of Contents

Úvod

Před cestou

1.1 Turista versus cestovatel

1.2 Proč vyrazit na cestu?

1.3 Proč nevyrazit na cestu?