Přeložila:

JANA PACNEROVÁ

J. R. Ward: Přísaha krve

Vydání první

Copyright © 2016 by Love Conquers All, Inc.

All rights reserved.

This translation published by arrangement with Ballantine Books, an imprint

of Random House, a division of Penguin Random House LLC

Vydalo nakladatelství Baronet a.s., Květnového vítězství 332/31, Praha 4, www.baronet.cz v roce 2017 jako svou 2119. publikaci

Přeloženo z anglického originálu Blood Vow, vydaného nakladatelstvím

Ballantine Books, an imprint of Random House, a division of Penguin

Random House LLC, New York v roce 2016

Český překlad © 2017 Jana Pacnerová

Odpovědná redaktorka Marie Kejvalová

Korektorka Daniela Čermáková

Ilustrace na přebalu © 2017 Emil Křižka

Přebal a vazba © 2017 Ricardo a Baronet

Sazba a grafická úprava Ricardo, Sázavská 19, Praha 2

Veškerá práva vyhrazena.

Tato kniha ani jakákoli její část nesmí být přetiskována, kopírována

či jiným způsobem rozšiřována bez výslovného povolení.

Název a logo BARONET® jsou ochranné známky zapsané

Úřadem průmyslového vlastnictví pod čísly zápisu 216133 a 216134.

ISBN 978-80-269-0673-5 (Formát ePub)

ISBN 978-80-269-0674-2 (Formát MobiPocket)

BARONET

Praha 2017

J. R. Ward

PŘÍSAHA KRVE

Druhý díl

románového cyklu

ODKAZ ČERNÉ DÝKY

Věnováno

mému tátosynkovi Deemovi.

S největší láskou

líbá maminka

PODĚKOVÁNÍ

Vyjádření mého nesmírného vděku patří všem čtenářům Bratrstva černé dýky!

Moc vám děkuji za podporu a vedení: Stevene Axelrode a Karo Welshová. Zdravím Team Waud – vy víte, o koho jde. Bez vás by to jednoduše nešlo.

Nic z toho by se neuskutečnilo bez mého milujícího manžela, který je mým rádcem a pečovatelem a vizionářem; bez mé skvělé matky, která mi dala tolik lásky, že jí to nikdy nemůžu oplatit; bez mé rodiny (pokrevní i adoptivní); a bez mých nejmilejších přátel.

Jo, a taky bez mého WriterDoga Naamah!

SLOVNÍČEK POJMŮ A VLASTNÍCH JMEN

ahstrux nohstrum

Soukromá stráž s oprávněním zabíjet, která je do své funkce jmenována králem.

ahvenge

Čin, jímž je vykonána smrtící odveta; typicky je prováděn milovaným.

Bratrstvo černé dýky

Elitně vycvičení upíří válečníci, kteří chrání svou rasu proti Vyhlazovací společnosti. Díky selektivnímu křížení v rámci svého druhu jsou bratři obdařeni mimořádnými tělesnými i duševními schopnostmi a rychlou regenerací organismu. Zpravidla nejsou pokrevně spřízněni a za členy Bratrstva je jmenují stávající členové. Jsou od přírody agresivní, tajnůstkářští, spoléhají sami na sebe a žijí stranou řadových upírů. S příslušníky jiných kast se stýkají jen výjimečně, především když se potřebují nakrmit. V říši upírů, kde o nich koluje řada legend, jsou zbožně uctíváni. Smrt jim může způsobit pouze vážné zranění, například střelná rána nebo probodnutí srdce.

bezduchý

Člověk zbavený duše, který pronásleduje a vyhlazuje upíry, člen Vyhlazovací společnosti. Bezduchého lze zabít pouze bodnou ranou do hrudi v místě, kde míval srdce; jinak jsou nesmrtelní. Nepijí, nejedí a nejsou schopni pohlavního styku. Vzhledem k tomu, že jejich pleť, veškeré ochlupení i duhovky časem ztrácejí pigment, jsou plavovlasí, bledí a mají světlé oči; voní po kojeneckém zásypu. Po uvedení do řádu Omegou uschovají na bezpečné místo keramický hrnek, v němž je uloženo jejich srdce, které jim bylo vyjmuto při iniciaci.

cohntehst

Konflikt mezi dvěma upíry soupeřícími o právo milovat se s upírkou.

Dhunhd

Peklo.

doggen

Podle hierarchie v upíří společnosti příslušník kasty služebnictva. Svým pánům slouží v duchu konzervativních zvyklostí a dodržují formální společenská pravidla chování i oblékání. Denní světlo jim neublíží, ale poměrně rychle stárnou. Průměrná délka života doggenů činí pět set let.

ehros

Vyvolená vyškolená v oblasti sexuálního umění.

exhile dhoble

Zlé nebo prokleté dvojče, to, které se narodí jako druhé.

ghardian

Strážce jedince. Existují různé stupně ghardianů, přičemž nejmocnější je whard, jemuž je svěřena do péče upírka, na niž se vztahuje sehkluze.

glymera

Společenské jádro upírské aristokracie, zhruba odpovídající anglické společenské smetánce z období regentství (začátek 19. století).

hellren

Upír mužského rodu spojený manželským slibem s upírem ženského rodu. Muži mohou mít i více manželek.

hyslop

Termín vztahující se k selhání úsudku, jež zpravidla bývá důsledkem ohrožení mechanických funkcí vozidla nebo jiného motorového dopravního prostředku. Kupříkladu když někdo nechá klíče v autě, které zůstane přes noc zaparkované před domovem rodiny, načež je řečené auto ukradeno..

chrih

Ve Staré řeči symbol ctihodné smrti.

Krypta

Posvátná hrobka Bratrstva černé dýky, využívaná jednak k obřadům a jednak jako úložiště keramických nádob bezduchých. Rituály konané v Kryptě zahrnují zasvěcení, pohřby a kázeňská řízení s bratry. Na posvátnou půdu mají přístup jen členové Bratrstva, Stvořitelka nebo uchazeči o přijetí mezi válečníky.

leahdyr

Mocný a vlivný jedinec.

leelan

Výraz něhy a lásky (volně přeloženo „nejdražší“).

lewlhen

Dar.

lheag

Uctivý výraz, jímž sexuálně podřízený subjekt oslovuje dominantní osobu.

Lhenihan

Bájný tvor, vyhlášený svou sexuální náruživostí. V moderním slangu označení muže nadpřirozené velikosti a sexuální výkonnosti.

lys

Mučicí nástroj používaný k odstranění očí.

mahmen

Matka, používáno jako označení skutečného stavu i jako výraz náklonnosti.

mhis

Kamufláž určitého hmotného prostředí; vytvoření iluzorního pole.

nalla (ž. r.) nebo nallum (m. r.)

Lichotivé označení, znamená „milovaná/milovaný“.

newling

Nedotčená mužem; panna.

období potřeby

Doba plodnosti upíra ženského pohlaví. Obvykle trvá dva dny a provází ji silná sexuální touha. Poprvé nastupuje přibližně pět let po proměně a poté vždy jednou za dekádu. Jsou-li upíři mužského rodu v blízkosti ženy, která prochází obdobím potřeby, do určité míry na ni reagují. Tato perioda může být velmi nebezpečná, protože mezi soupeřícími muži často dochází ke rvačkám, zejména pokud dotyčná žena nemá druha.

Omega

Ďábelská tajemná postava mužského principu, která pronásleduje a hubí upíry ze zášti vůči Stvořitelce. Existuje v nadčasové říši a disponuje obrovskou mocí, neovládá však zázrak stvoření, ani nedokáže vdechnout nový život.

otrok krve

Upír mužského nebo ženského rodu, který je nucen poskytovat krev jinému příslušníku své rasy. Od tohoto zvyku se většinou upustilo, nicméně ho zákon nezakazuje.

phearsom

Výraz označující potenci mužských pohlavních orgánů. V doslovném překladu přibližně „zaslouží si vstoupit do lůna ženy“.

princeps

Nejvyšší stupeň upíří aristokracie, nad nímž stojí jen členové První rodiny nebo Vyvolené Stvořitelky. Nositel tohoto titulu se s ním musí narodit; titul nemůže být udělen.

proměna

Klíčový okamžik v životě upíra, kdy se on nebo ona mění v dospělého příslušníka rasy. Poté se musí živit krví jedince opačného pohlaví, aby přežil, a nesmí se vystavovat slunci. K proměně dochází zpravidla po dovršení pětadvacátého roku života. Někteří upíři, především muži, proměnu nepřežijí. Před proměnou je upír zesláblý a netečný, nejeví zájem o sex a nedokáže se odhmotnit.

První rodina

Král a královna upírů včetně všech jejich případných potomků.

pyrokant

Označuje kritickou slabinu konkrétního jedince. Může být vnitřní, například závislost, nebo vnější, například milenec.

rahlman

Spasitel.

rythus

Rituální způsob usmíření či nápravy, jejž navrhuje ten, kdo urazil druhou osobu nebo spáchal přestupek. Je-li nabídka rythu přijata, poškozený vybere zbraň, již použije proti provinilci, který nemá možnost obrany.

sehkluze

Stav určité izolace či odloučení, který král uděluje upírce na základě žádosti jejích rodinných příslušníků. Na upírku dohlíží poručník, whard, zpravidla nejstarší člen její domácnosti, který má ze svého titulu právo rozhodovat o způsobu jejího života a dle vlastního uvážení jí buď zcela, nebo částečně může zabránit v kontaktu s okolním světem.

shellan

Upír ženského rodu spojený manželským slibem s upírem mužského rodu. Vzhledem k silně majetnickému chování zadaného muže mívají ženy pouze jednoho druha.

Stín

Nadčasová říše, v níž se mrtví setkávají se svými blízkými a kde tráví věčnost.

Stvořitelka

Tajemná síla ženského principu, která uděluje privilegia, je rádkyní krále a správkyní upířích archivů. Žije v nadčasové říši a je obdařena nesmírnou mocí. Ovládá umění stvoření, které uplatnila při zrodu populace upírů.

symphath

Poddruh upíra; mimo jiné je charakterizován též schopností a touhou manipulovat s emocemi druhých (např. výměna energie). Historicky byli symphathové diskriminováni a v určitých obdobích na ně upíři pořádali štvanice. Jsou na pokraji vyhynutí.

trahyner

Oslovení používané mezi dvěma upíry mužského rodu, kteří vůči sobě navzájem chovají hluboký obdiv a přízeň; volně přeloženo „milovaný přítel“.

upír

Příslušník druhu odlišného od jedinců Homo sapiens. Aby upíři přežili, musí pít krev opačného pohlaví. Naživu je udrží i lidská krev, ale takto nabytá síla rychle pomíjí. Po proměně, k níž dochází kolem dvacátého pátého roku života, se upíři nesmějí vystavovat slunci a pravidelně se musí krmit krví. Po kousnutí upírem ani po smíšení krve obou druhů se člověk v upíra nemění, avšak jsou známy vzácné případy, kdy došlo ke zkřížení upíra s jinými druhy. Upíři se mohou kdykoli odhmotnit, ale při této činnosti se musí plně soustředit a oprostit se od veškerých emocí; nesmějí s sebou přenášet těžké předměty. Dokáží odstranit z lidského mozku vzpomínky, ale jen pokud jsou krátkodobé. Upíři se dožívají až tisíce let, někdy i déle.

urozený

Nejvyšší šlechtická hodnost mezi upíří aristokracií, hned po První rodině nebo Vyvolených ve službách Stvořitelky. Titulu se nabývá narozením, nikoli propůjčením.

Vyhlazovací společnost

Řád zabijáků vytvořený Omegou za účelem vyhlazení populace upírů.

Vyvolená

Upírka, vychovávaná podle přísných pravidel, předurčená do služeb Stvořitelky. Tyto ženy pocházejí z urozených rodin a jsou založeny spíše duchovně než světsky. S muži se nestýkají vůbec nebo jen zřídka, ale v zájmu zachování aristokratické rodové linie se mohou provdat za válečníka, kterého vybírá Stvořitelka. Umí předpovídat budoucnost. Kdysi se jejich krví krmili nezadaní členové Bratrstva, ale samotní bratři tuto zásadu zrušili.

wahlker

Poutník. Jedinec, který zemřel a vrátil se do života ze Stínu. Wahlkerům se dostává velké úcty a jsou ctěni a váženi pro námahu, kterou podstoupili.

whard

Kmotr nebo kmotra jedince.

Kapitola 1

THE KEYS, CALDWELL, NEW YORK

V Axeově životě bylo dost místa věnovaného maskám. Ať už jste to brali doslova a zakrývali si obličej, nebo obrazně k ochraně duše, kamufláž mu byla nesmírně příjemná. Vědomosti znamenají koneckonců sílu jenom v případě, že vám dávají nahlédnout do nepřítele. Pokud ale někdo takhle nahlíží vás?

To by měl radši na krku nůž.

A jeho nepřáteli byli všichni.

Stál v davu víc než stovky sexuálně vzrušených lidí a byl připravený nakrmit svou temnou stránku – naházet trochu čerstvého masa přes drátěný plot svého sexuálního pudu a pak zpovzdálí přihlížet konzumaci potravy, jíž se nakrátko ukojí hlodavý hlad, víme.

Nikdy to nevydrželo dlouho. Jenže právě proto vstoupil do tohohle klubu.

The Keys bylo soukromé zařízení pouze pro členy a platila tu jen dvě pravidla. Zletilost. Vždycky s oboustranným souhlasem.

Když byly tyhle dvě podmínky dodrženy? Mohli jste si poškrábat svrbění všech hříchů, na které jste si vzpomněli: šmírování, grupáč, holky s holkama, kluci s klukama. Byly tu místnosti pro fetišisty a šukací kabinky a všechny potřeby ke svazování, přikovávání a zavěšování, co jste si jen mohli přát.

Zvlášť tady v Katedrále.

Ze všech prostor rozlehlého areálu, zabírajícího několik bloků, byl tenhle největší a nejvelebnější, plný vířícího bílého kouře, protínaný fialovými a modrými lasery, bez nábytku a doplňků kromě oltáře. Sem smělo jen to nejtvrdší tvrdé jádro.

A vždycky se chodilo v maskách, dokonce i za těch nocí, kdy to zbytek klubu nevyžadoval.

Skrz oční otvory přiléhavé škrabošky Axe vzhlížel daleko nahoru, k oltáři.

Bylo to jako scéna z Mlčení jehňátek, lidské tělo zavěšené vysoko nad podlahou, paže roztažené, hlavu nakloněnou ke straně, kusy látky rozprostřené jako křídla všude kolem trupu. Tím však veškeré hannibalství končilo. Nešlo o muže, nýbrž o ženu. Ne oblečenou, ale nahou. Na těle nebyla skutečná krev, avšak viskózní tekutina, která stékala od stropu jako déšť, dopadala jí na ňadra, stékala po břiše a plazila se po stehnech, takže se pod vzdálenými světly leskla.

A nebyla mrtvá, ale velice živá.

„Chceš to?“ uslyšel zezadu otázku.

Axe se usmál a neobtěžoval se ukrývat tesáky.

Nikdo z nich nevěděl, že je skutečný upír. A to ne nějaký novoviktoriánský rádoby Drákula s kosmeticky upravenými špičáky, v botách na vysokém podpatku a s černým přelivem na od přírody tmavých vlasech.

Všechno na něm bylo pravé. Jiná DNA. Jiné tradice a jazyk. Jiný biologický imperativ, k němuž, ano, patřilo pití krve od upírů opačného pohlaví.

Jiný pohlavní pud.

„Jo, vezmu si ji první,“ řekl.

Člen personálu hlasitě hvízdl a zvedl ruku, aby přivolal pojízdné lešení. Davem projela vlna šumu, narůstalo vzrušení z prvního vystoupení. A Axe na zlomek vteřiny uvažoval, jestli se nemá tam nahoru odhmotnit, jen aby je všechny vyděsil, jen proto, že to dokáže, jen proto, že rád vytváří chaos.

Místo toho vyšplhal po přední části kovové konstrukce lehce jako pavouk po své pavučině.

Když byl nahoře v úrovni ženy, zareagovalo její tělo rozdychtěným prohnutím do oblouku, hlava jí klesla dozadu, ústa se otevřela, oči ho prosily. Nebyla zdrogovaná. Byla při vědomí a roztoužená, pach jejího pohlaví sálal, tělo si žádalo osvobození.

Chtěla ho. Z těch mnoha tam dole chtěla konkrétně jeho.

„Vezmi si mě,“ pronesla. „Vezmi…“

Natáhl ruku v rukavici a zavřel jí ústa špičkami prstů. Sklonil se nad ni, obnažil špičáky a vrhl se na její hrdlo. Ale nekousl ji. Přejel jí hrotem jednoho tesáku po krční žíle.

Zaškubala řetězy, jimiž se nechala dobrovolně spoutat, a dosáhla pro něj orgasmu hned na místě, alchymie veřejné podívané, nebezpečí, jež představoval, ten druh sexu, který potřebovala, to vše se spojilo ve vyvrcholení, při němž zrudla v obličeji a sténala a zmítala se.

Hemžením těl dole projela vlna rozkoše, kterou cítila.

A on byl taky vzrušený, ano. Ale ne jako oni. Ne jako ona.

Nikdy ne jako oni.

Nicméně ten hlas, co mu pořád křičel v hlavě, že je sračka – ten hlas byl utlumený sexem. Plameny hněvu vůči sobě samému uhasilo chvilkové rozptýlení. Dům, napěchovaný výčitkami a ukrytý pod jeho skutečnou lebkou, se dočasně vystěhoval.

Takže ano, plnilo to svůj účel pro všechny.

Zvedl ruku k hrdlu, uvolnil šňůru pláště a shodil tu tíhu z ramen. Měl na sobě černé kožené kalhoty a jinak už nic, až na tetování a piercingy.

Axe položil ruce na její tělo a putoval jimi i ústy všude možně.

A bouře, kterou naschvál vytvářel, pročesávala zdecimovanou krajinu jeho duše a zastírala rozervanou, zpustošenou změť, která tam ve skutečnosti byla.

Dostávala, co potřebovala, a on taky.

To bylo dobře. Asi za hodinu musí být ve výcvikovém centru Bratrstva černé dýky v jakés takés formě, aby se mohl dál vzdělávat. Být vojákem v boji proti Vyhlazovací společnosti? Kráčet po hranici mezi životem a smrtí?

To mu konečně splní to, po čem touží.

Vnitřní klid skrze válečné činy: protože musel věřit, že když čelíte nemrtvým, určitě máte tolik práce, abyste zůstali naživu, že už vám nezbývá čas na jiné starosti.

Sakra ideální stav.

STÁTNÍ UNIVERZITA NEW YORK,

KAMPUS V CALDWELLU

Elise, pokrevní dcera princepse Felixe mladšího, se usmála na lidského muže, sedícího u stolu v knihovně proti ní. „Samozřejmě zůstanu přesčas. Nenechám tohle všechno jenom na tobě.“

„Tohle všechno“ byla učiněná skládka ročníkových prací, pokrývající každičký čtvereční centimetr plochy až na půl metru místa před ní a půl metru před profesorem Troyem Beckem. Ačkoliv se všechny písemné práce z Psychologie 342 podávaly elektronicky, Troy je chtěl mít pro účely známkování vytištěné – a poté, co s ním absolvovala zkoušení v polovině semestru, s tím musela Elise souhlasit. Bylo to něčím jiné, držet práci v rukou a moci si zapisovat myšlenky. Asi to nějak souvisí s tou pomalostí, usoudila.

Je moc snadné přelétnout text zběžně očima, když děláte všechno elektronicky, a ona uměla psát na počítači hodně rychle; nutnost psát rukou jí dopřávala čas, aby si všechno skutečně promyslela.

Troy se opřel dozadu a protáhl se. „No, vzhledem k tomu, že je deset hodin večer pár dní před Vánocemi, bych řekl, že je to otročina.“

Usmál se na ni. Změřila si ho pohledem. Na člověka byl vysoký a měl zářivě modré oči a obličej tak otevřený a přátelský, až byste málem zapomněli, že jste v postavení cizince v cizí zemi, cizince, který přišel na návštěvu a zůstal, protože ho uchvátila svoboda, jíž se těší domorodci.

„Tak to byla moje poslední.“ Odložila kopii na hromadu oznámkovaných prací nalevo, zatočila se s židlí, protáhla si páteř a v pase se jí rozlilo úlevné teplo uvolnění. „Víš, tohle byla dobrá studijní skupina. Fakt měli…“

„Omlouvám se,“ přerušil ji.

Elise svraštila čelo. „Proč? Jsem tvoje asistentka. Tohle je má práce. Kromě toho se teď naučím ještě víc…“

Nechala hlas vyznít do ztracena, protože si byla celkem jistá, že Troy neslyší ani slovo z toho, co říká. Rozhlížel se po hromadách papírů, které je obklopovaly v jejich přístěnku jako hradba, ale pohled měl ve skutečnosti trochu rozostřený.

Jakožto upír mezi lidmi byla Elise vždycky trochu nervózní a teď naskočila do toho pozorovacího vlaku a rozhlížela se pro případ, že by Troy vycítil cosi, co jí uniklo.

Knihovna Fostera Newmana byla místem, kam se studenti chodili učit, i když tisk už byl mrtvý a poznámky se zapisovaly do laptopů a křída se již v učebnách nevyskytovala. Knihovna byla čtyřpodlažní, rozdělená řadami regálů, přerušovanými prostory pro sezení. Vždycky se tu cítila v bezpečí, neměla tady před sebou nic než své studium a ambice.

Teprve doma, v otcově sídle, si připadala jako lovná zvěř. Pronásledovaná. Ohrožená.

Ačkoliv jenom v alegorickém smyslu slova.

Ničeho si nevšimla, a tak si promnula oči. Ze zjištění, že se bude muset vrátit do toho velkého starého domu, jí dunělo v hlavě.

Sedm let studia, a právě se začínala přibližovat svému cíli. Díky tomu, že vystudovala jako hlavní předmět psychologii, přijali ji do doktorandského programu z klinické psychologie bez magisterského titulu. Jejím cílem bylo otevřít si soukromou poradnu pro svou rasu, až studium dokončí, se specializací na posttraumatickou stresovou poruchu.

Po nájezdech před dvěma lety trpěla spousta upírů traumatickou ztrátou a měla jen málo možností vyhledat sociální pracovníky a poradenství.

Samozřejmě, nájezdy zbrzdily i ji; otec trval na tom, aby přerušila studium a utábořila se s tetou, strýcem a sestřenicí v zabezpečeném domě daleko od Caldwellu. Jakmile se však vrátili, znovu naskočila do rozjetého vlaku – ačkoliv tragédie udeřila ještě jednou a všechno jí to o moc ztížila.

Vadilo jí, že musí otci každou noc lhát. Vadilo jí vymlouvat se, kam jde a s kým. Ale co jiného jí zbývalo? To malé okénko svobody, které jí bývalo dopřáno, se zabouchlo.

Zvlášť poté, co byla sestřenice před čtyřmi týdny ubita.

Elise ještě pořád nemohla uvěřit, že Allishon už není, a stejně tak otec, strýc a teta se znovu ocitli ve stavu šoku – aspoň to předpokládala. Nikdo nemluvil o ztrátě, o smutku ani o hněvu. Ale reagovali na to, určitě ano. Elisin otec byl pořád tak napjatý a zachmuřený, jako by měl každou chvíli prasknout. Teta se měsíc zamykala ve své ložnici. A strýc se proměnil v přízrak, který se potuloval světem, nevrhal stín, jeho krok nebylo slyšet.

Elise se mezitím vytrácela ze sídla do školy. Ale no tak! Léta a léta přece pracovala na tom, aby se dostala tak daleko, a když už, pak způsob, jímž její rodina řešila ztrátu Allishon, byl přesně ten důvod, proč rasa potřebovala dobré, školené psychology.

Zametat všechno pod příslovečný koberec, to byl recept na interpersonální katastrofu.

„Jsem jen unavený,“ řekl Troy.

Probrala se z myšlenek a podívala se na něj. Nejdřív ze všeho ji napadlo, že něco skrývá. Potom, že musí zjistit, co to je.

„Můžu ti s něčím pomoct?“

Zavrtěl hlavou. „Ne, problém je na mé straně.“

Pokusil se usmát a ona zachytila ve vzduchu nějaký pach. Něco…

„Asi bys měla jít.“ Sklonil se pro sportovní tašku, ve které přinesl práce, a začal do ní přesouvat hromádky papírů. „Silnice budou čím dál horší kvůli tomu sněhu.“

„Troyi. Můžeš se mnou prosím mluvit?“

Vstal, zastrčil si volné tričko do khaki kalhot. „Všechno je v pořádku. A nejspíš se uvidíme až po Novém roce.“

Elise se zamračila. „Myslela jsem, že chceš, abych s tebou připravovala rozpis přednášek na psychologii čtyři nula jedna, dva dvacet osm a seminář bipolárky dvojku? Mám zítra večer volno…“

„To asi není dobrý nápad, Elise.“

Co je to sakra za pach…

Ouha.

S uzarděním pochopila, o co jde. Zvlášť když před ní uhnul očima. Byl vzrušený. Z ní.

Byl opravdu sexuálně vzrušený. A neměl z toho radost.

„Troyi.“

Profesor zvedl ruku. „Koukej, neudělala jsi nic špatného. O tebe nejde, namouduši.“

Dál to nerozváděl. Litovala, že to prostě všechno nevybalí. Ne protože by ji zrovna přitahoval, ale vadilo jí, když se něco skrývalo. Toho už si užila víc než dost ve své rodině, která snášela veškeré nepříjemnosti života se zaťatými zuby.

Kromě toho – ne že by ji nepřitahoval. Byl příjemný takovým tím způsobem, jenž neohrožuje. Chytrý, zábavný a studentky po něm bláznily. Bůhví, že už viděla habaděj lidských žen, které učil, zírat na něj jako na boha.

A možná taky přemýšlela o tom, jaké by to s ním bylo. Doteky. Líbání. Ty… ostatní věci.

V současnosti neměla žádné nápadníky a hned tak se to nezmění. Zvlášť vzhledem ke skutečnosti, že v očích glymery byla zkažená.

Table of Contents

copyright

titul

Věnování

PODĚKOVÁNÍ

SLOVNÍČEK POJMŮ A VLASTNÍCH JMEN

Kapitola 1