swingeři.cz

a také

gangbang, bukkake a jiné adrenalinové činnosti

Lenka Macháčková

Informace pro uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v žádné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Používání elektronické verze knihy je určeno jen osobě, která ji legálně nabyla, a to v rozsahu stanoveném autorským zákonem.

Jakékoliv neoprávněné užití jako např. kopírování, úpravy, konverze do jiných formátů, prodej, pronájem, půjčování, darování, umísťování na servery, sdílení atp. je zakázáno!

Vydání první 2016

© Lenka Macháčková

Cover © Lenka Macháčková

© Mgr. Tomáš Zahradníček - TZ-one

ISBN: 978-80-7539-014-1 (ePub verze)

ISBN: 978-80-7539-015-8 (mobi verze)

Poděkování

Vždyť vy už víte… děkuji vám všem a z celého srdce vám přeji mnoho a mnoho nezapomenutelných společných zážitků…

Věnování

Kdybych měla jmenovat všechny ty, komu bych tento zpustlý brak ráda věnovala, byli bychom tu do zítřka. Takže ji prostě věnuji všem, kdo se nestydí nosit na hlavě lavór. A kdybyste mému rozhodnutí z nějakého nepochopitelného důvodu moc nerozuměli, nezoufejte, lavór spolu probereme v poslední kapitole… společně s paní Suchánkovou.

Varování

Tato kniha je, stejně jako ta první, od začátku až do konce o sexu. Přes to, že je možné, že někteří z vás jste již předchozí část četli, tudíž že jste s výstražným upozorněním náležitě seznámeni, pro jistotu to sem vrznu taky, abych připomněla, kdo by ji eventuelně mohl, a kdo v žádném případě neměl číst. Berte to jako mou obranu proti názorům těch z vás, kdo si ji opět přečtou omylem, a mohli by mě nařknout, že jsem ještě hnusnější než minule… těch, kteří toho mají hodně na srdci, ale bohužel málo natrénováno.

Kniha je určena

Především všem swingerům v jakémkoli stupni vývoje.

Dále pak lidem

– majícím kladný vztah k sexu

– majícím určité povědomí o sexu skupinovém

– neodsuzujícím ty jedince, kteří to dělají jinak než oni, a mají z toho, prokristapána, ještě radost

– nehroutícím se při představě ztopořeného penisu v obklíčení několika nahých žen

To tedy znamená všem požitkářům, fajnšmekrům a milovníkům života se vším všudy.

Knihu ať v žádném případě neotvírají

Nedospělí jedinci a adolescenti, tudíž všichni, kteří fyzicky a duševně nedosáhli věkové hranice osmnácti let.

Ti, kteří se domnívají, že „swingers“ je jazzový styl hudby a „koitus“ exotický pokrm.

Puritáni pobuřující se nad tímto druhem činnosti a domnívající se, že se to dělá pouze před spaním, a to potmě a potichu.

Pokrytci, neurotici, cholerici a asociálové mající sklon k odsuzování žen milujících sex (prozatím jsem se nesetkala s nikým, kdo by za to odsuzoval muže).

Šílení kritici nacházející na všem jen to špatné, nesprávné a nepochopitelné a mající potřebu sdělovat těm, kdo na tom nic blbýho nevidí, že jsou mentálně zaostalí.

Lidé považující slova jako soulož, orgasmus, penis, ejakulát, bradavka a vlhká dírka za sprostá a nevhodná k použití v přímé řeči.

SWINGEŘI.CZ

a také

gangbang, bukkake a jiné adrenalinové činnosti

Lenka Macháčková

Proč bychom se netěšili

Mí milí swingeři,

sáhli jste po dalších Swingerech, knize ze žánru pokleslá literatura, což znamená, že předešlé dvě části už máte prostudované, víte, co swingers obnáší a co na vás čeká, když se rozhodnete, že čapnete svého partnera a vrhnete se do víru rozmařilého života. Víte, že skupinový sex mezi páry stálých partnerů je jakýmsi jiným rozměrem tělesných požitků, jelikož jste se ocitli mezi fajnšmekry, nikoli mezi nešťastníky, co si večer nemají s kým vrznout, a v neposlední řadě již víte, čeho se máte na svých cestách za dobrodružstvím raději vyvarovat. A nakonec to nejdůležitější… víte, že pokud se svým partnerem prožíváte harmonický a idylický vztah a jste párek, který se v principu na všem shodne, prožíváte opravdové životní štěstí, a pokud je pohled na swingerování vaším sporným bodem, to znamená, máte-li na tuto činnost rozdílný názor, nemá cenu to lámat přes koleno, a nejlepší je prostě se na to vybodnout (myslím pochopitelně na swingerování), jelikož v podstatě o nic tak zásadního nepřicházíte, zatímco kdybyste kvůli tomu měli přijít o svou spřízněnou duši, zásadní by to bylo zcela určitě.

Tak, a co na vás čeká tentokrát? Nyní se už nebudeme zdržovat začátečnickými obavami, žaludečními neurózami ani mylnými představami, ale protože jsme nízkorozpočtovka, skočíme do toho rovnýma nohama a rozebereme, co se vlastně na takové swingers párty děje.

Takže se do toho pustíme… a nebudeme se červenat, stydět či trpět výčitkami svědomí, protože nebudeme dělat nic špatného, ohavného a ani nenormálního. Budeme si jen tak povídat o sexu a jeho podobách, o tom, co máme rádi… a o tom, co bychom mohli mít rádi, kdybychom si to nějak nenápadně vyzkoušeli a zjistili co a jak. A proč ne. Sex je pro veškeré živé tvory naprosto přirozený. Každý moc dobře ví, jak nejlépe a kam nejpohodlněji zaparkovat samcovo nabušeného poršáka, a že je nanejvýš vhodné pamatovat na pravidelné přezouvání gum. Prostě to děláme všichni… a všichni víme jak na to, jelikož nám základní systém obsluhy a manipulace s poršáky dala matka příroda do vínku našich přirozených potřeb. A co víc, my, lidé, od ní máme jako bonus tu skvělou vlastnost, že nás to děsně baví.

Ano… sex je jedna z mála věcí, která způsobuje dobrou náladu a vykouzlí úsměv na líci, a to i v případě, potkáte-li ráno hned mezi dveřmi šmejdící sousedku, lepící na domovní schránky a přilehlé okolí samolepku dvoumetrového žraloka požírajícího bagetu obloženou hlávkovým salátem, a zajímající se, zdali jí na tu nádheru v rámci občanské a domovní sounáležitosti přispějete dvě stě čtyřicet sedm KáČé.

Někde jsem četla, že když dávní badatelé a cestovatelé po zákoutích neprozkoumaných částí rovníkové Afriky narazili na řeku Kongo, jež rozděluje místní přírodní krásy na dvě různá prostředí, na jednom jejím břehu objevili nepříjemně agresivní a nervozitu vykazující šimpanze, zatímco na břehu druhém narazili na podivné, nezvykle přátelské chlupaté skřítky. Postupem času a vlivem získání nových poznatků o zemské fauně se přišlo na to, že tito piditvorové nejsou skřítci, nýbrž Bonobo, druh rodu šimpanzů, jejichž vzhled značně ovlivnilo působení odlišných přírodních faktorů. Ale co je nejzajímavější, vypozorovalo se, a posléze vydedukovalo, že jejich mírumilovnost a naprostou absenci jakýchkoli lidoopích neurotických projevů zapříčinil jejich životní postoj a zalíbení v tělesné činnosti navozující pocit štěstí, spokojenosti a všeobecné psychické vyrovnanosti. A co že to ti opičáci dělali? Na rozdíl od svých výbojných sousedů, známých jako Šimpanzi učenliví, souložili o sto šest. Myslím si, že toto je příklad mluvící za vše, a potvrzuje domněnku o přínosnosti sexu, co se nastolení radostné životní atmosféry týče. A co z toho plyne? Není šimpanz jako šimpanz, a ač je učenlivý sebevíc, to, že umí falzifikovat Rembrandta, mu evidentně náladu nezlepší.

Jelikož mám za to, že swingeři se, co se druhu týče, řadí do stejné skupiny jako rovníkoví skřítci, můžeme se s klidným svědomím vrátit k našemu tématu, tedy k propírání sexu.

No, s klidným svědomím… někdy, přiznám se, si tím, zdali je vhodné psát o takových věcech, nejsem až tak jistá. Bylo mi totiž naznačeno, že jednostranné užití tematického prvku sexu je oplzlá pornografie… no fuj! Ale na druhou stranu si říkám… když mluvím o hokeji, znamená to, že je to hokej? Když mluvím o vaření, znamená to, že vařím? A když mluvím o penisu, že je to pornografie? Asi jo… ale spíš si myslím, že nejvíc záleží na tom, jak se to podá a jak se k tomu kdo postaví. Vezměte si třeba takové slovo „genitálie“ (tedy pokud slovo genitálie už není ta pornografie). Můžeme je nazvat „přirození“ od slova přirozený, nebo „ohanbí“ od slova hanba. Význam shodný, pojetí a přístup naprosto odlišný. Tak schválně, kdybych čistě teoreticky napsala knihu Swingeři a podepsala se zapálený cz.swinger, co by na to asi odpovědní zástupci ochrany neposkvrněnosti veřejného mínění řekli? A kdybych se, opět čistě teoreticky, aniž bych změnila jakékoli slovo jakékoli kapitoly, a dokonce aniž bych změnila název, vydávala za sexkoučku doktorku Rosalii Sipek z Ohia, anotaci pojala ve vědeckém duchu a publikaci zařadila do kategorie naučná literatura, schválně, jestli by dílo někdo označil za vulgární pornografii.

Takže na to asi dlabeme, na nějaká ohanbí se vykašleme a podíváme se na ta naše přirození. Nebojte, nechci vás o čemkoli poučovat, to vůbec ne, ale myslím si, že určité věci byste vědět měli, minimálně proto, abyste nedopadli jako jistá Američanka, která zažalovala výrobce antikoncepčního gelu, jelikož prý vůbec, ale vůbec neúčinkuje, důkazem čehož je její těhotenství. Soud vyhrála i přes to, že se ukázalo, že si onen gel, místo na určité partie svého těla, mazala na toustový chléb, což nezodpovědný výrobce opomněl v návodu na použití zmínit.

Takže… sex provozuje každý z nás již od doby, kdy zjistil, že je to velice příjemná, povznášející, uspokojující a relaxační činnost, uvádějící nás do stavu takového nějakého celkového uvolnění, nebo čeho. A když jsme si v rámci relaxace našli partnera, co se nezdráhá vyzkoušet si na cestě za poznáním kdeco a se kterým jsme se mohli pustit do průzkumu tělesného uspokojování ruku v ruce, to se pak přišlo na tajemných, úžasných a adrenalinových metod… A tím jsme se dostali k bodu číslo jedna, tedy k sexuálnímu partnerovi.

Na světě je krásně… existuje tu totiž něco, co bych nevyměnila, ani kdyby mi nabízeli modré z nebe a malinový dort. Je to láska, porozumění, důvěra, harmonické soužití a duševní splynutí s osobou, kterou jsem úplnou náhodou potkala jednoho chladného listopadového večera na Můstku. Přes to, že se to příčilo veškerým mým zásadám, skončila jsem ještě téhož dne v jeho posteli… a jsem tam s ním dodnes, vyvádíme v ní psí kusy a oba nás to děsně baví. Nemůžu si pomoct, ale mám za to, že na stabilitě jakéhokoli partnerství má nemalý podíl právě souznění sexuální. A to je přímo úměrné naší schopnosti používat takové nenápadné a zdánlivě bezvýznamné nicotnosti… slova. Totiž… když už jsme byli vybaveni uměním řeči, měli bychom o tom umět i mluvit. Myslím o sexu. Dokonce si myslím, že probírání sexu by se mělo řadit někam na horní příčky žebříčku domácích debat, někam mezi „k tý krkovičce nedělej salát, ale bramborový knedlíky“ a „budeme se dívat na zprávy, ty Simpsonovi vypínám“. Hovory na toto téma je dobré zařadit hned v počátku vztahu. A to ze dvou důvodů…

1. časem vám to přijde úplně normální

2. pokud to na partnera z ničeho nic vybalíte po deseti letech, nabude dojmu, že jste se buď zbláznil, nebo že tím maskujete něco, o čem by neměl vědět

Přes to, že úplně první věta, kterou mi kdo na téma soulož řekl, byla „Jóóó Jíťa, to byl vždycky koncert pro tři díry a dvě ruce…“ (jen pro pořádek podotýkám, že já se Jíťa nejmenuju ani náhodou) a přes to, že se má tehdejší reakce pravděpodobně nedala přirovnat k zajímavé výměně informací, dnes si o sexu povídám mnohem raději a vášnivěji než o knedlíkách. Není na tom vůbec nic složitého. Prostě se přenesete přes to, že když vyslovíte slova jako tři díry, penis, bradavka, klitoris, žalud, prdelka, pouta, kolík či šukat, že budete za chlípníka s podezřelými úmysly. Mluvit o sexu se svým partnerem je nejen zábavné, ale i velice přínosné a inspirativní.

Ano… inspirativní. Ale kde tu inspiraci pořád brát? Přiznám se, že se občas neovládnu a mrknu se, co je nového ve světě stimulačních, orálních, koitálních a postkoitálních informací, jako že bych se mohla přiučit něčemu neznámému, zajímavému či nově objevenému, což není nikdy ke škodě. Mám na mysli například deset způsobů, jak uspokojit ženu na vzdálenost čtyř metrů, či jedenáct erotogenních bodů mužského těla aktivované lehkými poklepy pečeného husího stehna, což jak jistě uznáte, jsou informace k nezaplacení.

No, a tuhle jsem se „přiučila“, že žena nemá některé věci v žádném případě sdělovat svému partnerovi, ale má se raději svěřit své přítelkyni. Šlo o její sexuální sny a tak podobně. Milé dámy, doufám, že si tento blábol některá z vás nevzala k srdci a neběžela se svěřit osobě, kterou považuje za svou nejlepší kamarádku. Nejenže byste se tím ochudila o sexuální dobrodružství, které by vás dozajista neminulo, kdybyste se svěřila svému drahému, ale ještě ke všemu byste v očích oné kamarádky byla za krávu, a to i v případě, že by měla sny naprosto shodné s těmi vašimi. Mám pro vás informaci, která, ač se zdá absurdní, je holým faktem. Žena s ženou nemohou být kamarádky, mohou se tak pouze tvářit. Když vám kamarádka sdělí, že ta sukně, ve které jste dnes přišla, je naprosto úžasná a že vám ohromně sluší, neváhejte, a s okamžitou platností ji vyřaďte ze svého šatníku. Je hrozná a dělá vám obří zadek. Pokud by vám opravdu slušela, kamarádka by neřekla ani slovo a po celý den by na vás velice zvláštním způsobem zírala. K utvrzení toho, že v oné sukni vypadáte skvěle, by vám měla stačit skutečnost, že si během několika příštích dní pořídí sukni velice podobnou té vaší. Takže nevidím jediný důvod, proč byste se neměla raději svěřit někomu, komu opravdu záleží na tom, jestli vám to sluší, nebo ne. Mám tím pochopitelně na mysli vašeho partnera, jelikož vaším nejlepším přítelem by měl být on. A aby mohl být i vaším nejlepším milencem, je nezbytně nutné, aby to byl on, komu se se svými sny, představami a choutkami svěřujete. Neznám jedinou praktiku, pro jejíž zavedení do stávajícího domácího repertoáru by muž nebyl ochoten obětovat i něco tak lákavého, jako je odpolední fotbálek s členy týmu místní pouliční reprezentace. Zkuste to, a uvidíte, že mám pravdu. Tedy pokud nemáte v plánu, aby se oním nejlepším milencem stala vaše nejlepší přítelkyně. S tím jsem tak nějak nepočítala, to je fakt.

A co z toho plyne? Neberte až tak vážně všechno, co se vám kdosi z důvodu čistě materiálního či za účelem zaplnění nedělního sloupku snaží vnutit… tuhle jsem například četla názor odborníků placených jistou firmou vyrábějící celosvětově oblíbenou tmavohnědou bublinkovou limonádu, že konzumace cukrů není v žádném případě příčinou obezity.

Takže tu máme partnera, zajímavý nápad a možnost ještě zajímavější debaty… no jo, ale ono se to lehko řekne, mluvte o tom. Totiž… může se stát, že vás přepadnou jakési vnitřní obavy, že váš momentální sexuální plán, nečekaný geniální sen či lákavá představa nejsou až tak zcela běžnými věcmi, a tudíž všeobecně považovanými za normální. Ale ubezpečuji vás, že obavy mít opravdu nemusíte. Jednak se doposud nikomu nepodařilo identifikovat, co v sexu normální je, a co již není, a potom… pokud s vámi žije, měl by vědět všechno. Takže až budete mít nějaký zajímavý sexuální nápad či vnuknutí, že by mohlo být docela fajn, kdybyste si při tom svého druha obmotali průtažnou fólií, prostě to na něj při nějaké vhodné příležitosti vybalte, a to tak, že čím dřív, tím líp. Dokonce si myslím, že pokud se mu se svými netradičními nápady nesvěříte hned, naprosto jasně a srozumitelně, mohlo by to vést k pozdějším komplikacím vztahu, to znamená, že když se to proflákne (a jakože vás zcela jistě jednoho krásného dne načapá s rozkrokem přifóliovaným k naolejované erotické pomůcce), „normální“ partner vás dost dobře nepochopí, celou záležitost bude značně bagatelizovat, a je možné, že se bude projevovat poněkud hystericky. A o to nám nejde. Jde nám o to, abychom se s někým, koho milujeme, milovali tak, abychom se při tom nedomnívali, že o něco přicházíme.

Takže pokud máte doma týpka, který je pro každou srandu, ale přesto s vámi večer co večer usedá do květovaného ušáku a sleduje dokumentární pořady o ručním tkaní tapisérií technikou útkového rypsu, pokud máte jen náznak podezření, že nějaké tapisérie jsou mu volně u zadku, zatímco vás by tam měl moc rád natěsno, neváhejte a pusťte se do toho, jelikož debata o zadcích se nakonec může ukázat jednodušší, než se zdá… no, než útkový ryps určitě….

Table of Contents

Informace pro uživatele této knihy

Poděkování

Věnování

Varování

SWINGEŘI.CZ a také gangbang, bukkake a jiné adrenalinové činnosti

Proč bychom se netěšili