Don Miguel Ruiz Jr.

THE LITTLE BOOK OF WISDOM:

The Essential Teachings

Copyright © 2017 by don Miguel Ruiz Jr.

Translation © 2018 by Štefan Kočiš

Cover design by Emma Smith

Cover art by Nicholas Wilton

Slovak edition © 2018 by IKAR, a.s.

ISBN 978-80-551-5815-0

Venujem svojim deťom, aby vždy mali prístup k múdrosti starých otcov.

Venujem tebe, otec. Dúfam, že túto zbierku príbehov a úsloví prijmeš ako vzácne stelesnenie dedičstva, ktoré si zanechal svetu.

A všetkým, ktorých mám rád.

Úvod

Keď mala dcéra Audrey sedem rokov, vzal som ju do miestneho kníhkupectva, aby si vybrala novú knižku s rozprávkami na dobrú noc. Ako sme sa blížili k oddeleniu pre deti, všimol som si, že na polici označenej nápisom „Naše obľúbené knihy“ sa v popredí vyníma otcova kniha Štyri dohody (z vydavateľstva Allen Publishing, rok vydania 1997).

S pocitom hrdosti a radosti som sa na ňu usmial a žasol som, že po toľkých rokoch od prvého vydania je ešte vždy obľúbená. Pamätám sa, ako som ju hľadal v obchodoch, keď vyšla prvý raz, a nikde ju nemali. Niekoľko mesiacov som chodil po rôznych kníhkupectvách, no nebolo jej nikde. Teraz to znie smiešne, ale v tých dňoch som si kládol otázku, či ju vôbec niekedy ešte uvidím vystavenú – tak aby ju videli všetci.

Asi rok po prvom vydaní som ju konečne objavil v jednom kníhkupectve v Berkeley v Kalifornii. Od šťastia mi niekoľko hodín na tvári žiaril radostný úsmev. Pocítil som obrovskú radosť. Na rozdiel od iných kníh, ktoré som si dovtedy kúpil, táto pochádzala z múdrosti tradície mojej rodiny, vyrozprával ju môj otec a teraz ju môže čítať celý svet.

V úžase nad tým, akou cestou prešiel otec za posledné roky, som sa obrátil k dcérke a povedal som: „Miláčik, ak budeš niekedy potrebovať radu alebo sa budeš chcieť spojiť so starým otcom, a on bude ďaleko, vždy môžeš prísť do obchodu s knihami alebo do knižnice a tam ho nájdeš. Na stránkach svojich kníh ti povie všetko, čo vie o láske a o živote; jeho hlas je v nich, aby ti pomohol.“ Úžasné, že som to mohol povedať, lebo ústna tradícia, ktorá prežila toľko generácií, ešte vždy žije a teraz je tu pre každého, kto hľadá pomoc, vrátane mojich detí.

Zároveň som však vedel, že v otcovej múdrosti je aj niečo viac než to, čo dokázal napísať. V tej chvíli som začal snívať, že jedného dňa takáto kniha príde: taká, ktorá bude obsahovať aj tú múdrosť navyše. S potešením môžem teraz povedať, že kniha, ktorú držíte v ruke, vznikla práve z tohto úmyslu.

Otcova múdrosť, ktorú začal šíriť v polovici osemdesiatych rokov 20. storočia, pochádza z tradície našej toltéckej rodiny. Toltékovia boli skupina pôvodných obyvateľov Ameriky, ktorí sa pred dvetisíc päťsto rokmi stretli v južnej časti stredného Mexika. Sú to stavitelia pyramíd v Teotihuacáne. Slovo Tolték pochádza z jazyka nahuatl a znamená umelec – Toltékovia totiž verili, že každý človek je umelcom svojho života. Múdrosť mojej rodiny sa odovzdávala z generácie na generáciu, niekedy tajne, ak si to vyžadovala politická situácia. Otec prevzal tradíciu od svojej matky Madre Sarity a od starého otca dona Leonarda.

Mnohí nevedia, že otec sa o tradičnú múdrosť rodiny spočiatku veľmi nezaujímal. Venoval sa medicíne, vyštudoval lekársku fakultu a stal sa lekárom. Krátko po skončení štúdia však mal zážitok na prahu smrti a to ho veľmi zmenilo. (Na úvod som zaradil jeho osobné rozprávanie o tejto udalosti.)

Po tomto zážitku sa začal zaujímať o rodinnú tradíciu a stal sa učňom Madre Sarity. Spočiatku sa u nej mohol učiť iba každý víkend v San Diegu v Kalifornii, cez týždeň pracoval ako lekár v Tijuane v Mexiku. Keď sa hlbšie oboznámil s rodinnou múdrosťou, vďaka svojmu vzdelaniu v západnej medicíne a psychológii začal vnímať obe učenia v novom svetle. Obe tradície napokon spojil a našiel spôsob, ako šíriť svoje učenie jazykom zrozumiteľným pre moderný svet.

Som jeho najstarší syn a dobre si pamätám cestu, na ktorej sa z doktora Miguela Ruiza stal duchovný učiteľ a spisovateľ don Miguel Ruiz. Pamätám sa, ako mojej mame oznámil, že zanecháva kariéru lekára, aby mohol ísť za tým, čo ho napĺňa. Vnímal som aj finančné dôsledky, ktoré malo jeho rozhodnutie na našu rodinu. Pamätám sa na skromné začiatky, keď na jeho prvé hodiny prišli iba štyria-piati ľudia. Keď sa teraz pozerám späť, vidím proces jeho vývinu – učiteľ sa usiluje odovzdať tradíciu žiakom a ustavične hľadá najlepší spôsob, aby ho všetci naozaj pochopili. Vedel, že ak ho pochopia, môžu zažiť osvietenie. Postupne začal vymieňať toltécke symboly rodinnej tradície a nahrádzal ich jazykom, ktorý nazval jednoducho „zdravý rozum“.

Vďaka jeho vyučovaniu mnohí našli svoje autentické ja, vyliečili sa z rán, ktoré im v živote zanechalo prispôsobovanie, a začali žiť v súlade s princípom bezpodmienečnej lásky. Tí, ktorí jeho učenie nasledovali, mohli harmonicky naplniť svoj osobný sen.

A to ma opäť privádza k cieľu a poslaniu tejto knihy. Na jej stranách chcem zaznamenať to najlepšie z dedičstva otcovej múdrosti. Na základe písomných záznamov z jeho prednášok, prezentácií a interview, ako aj dôverných rozhovorov s mojím bratom a so mnou som zhrnul základné myšlienky jeho učenia.

Samozrejme, najhlbšie ma ovplyvnili dôverné rozhovory – keď nás otec učil bez mnohých slov, skôr príkladom. Preto som do záverečnej časti zaradil príbehy, ktoré sa v takýchto chvíľach odohrali.

Jadrom knihy je časť, ktorú, som nazval Okamihy múdrosti.

Sú to základné myšlienky, a skôr než ich začnete čítať, chcel by som vám ponúknuť niekoľko rád, aby ste z nich mohli získať čo najviac.

Vnímajte ich srdcom

Pri čítaní Okamihov múdrosti sa o slovo prihlási myseľ, bude sa usilovať pochopiť otcove slová, pamätajte si však: on sa prihovára vášmu srdcu. Dovoľte jeho slovám prejsť popri mysli (so všetkými vedomosťami) a umožnite im nájsť miesto vo svojom úžasnom srdci. Len v srdci môžete urobiť miesto pre jeho múdrosť – a len vtedy sa môže odohrať veľká premena.

Neponáhľajte sa

Ak prečítate každý deň viac než dve alebo tri strany, účinok jeho učenia sa môže oslabiť. Najlepší prístup je, keď budete čítať jednu stranu denne. Dajte každej múdrosti čas, aby mohla v srdci rozkvitnúť.

Nech múdrosť hľadá vás

Okamihy múdrosti budete zrejme čítať v poradí, v akom sú napísané, no knihu si môžete otvoriť náhodne na ktorejkoľvek strane, keď ste v ťažkej situácii alebo stojíte pred dôležitým rozhodnutím. Možno nájdete odkaz alebo inšpiráciu, ako máte postupovať.

A napokon pre tých, ktorí nepoznajú moje predchádzajúce knihy – najprv si prečítajte úvodný príbeh v tretej časti, kde opisujem, ako som sa stal učňom toltéckych dohôd. Získate tak základ na pochopenie niektorých pojmov a jazyka pri čítaní Okamihov múdrosti.

Základné pojmy

Autentické ja: božstvo vo vás. Sila, ktorá oživuje myseľ a telo. Niečo podobné ako predstava ducha alebo duše, ktorá jestvuje v mnohých náboženských tradíciách, ale nie je to presne to isté.

Bdelé vedomie: vnímanie vecí takých, aké naozaj sú, bez skreslenia cez filter vedomostí.

Dohody: osobné zmluvy, ktoré uzatvárame sami so sebou o povahe skutočnosti a o tom, ako by sme sa mali správať vo svete. Niektoré dohody nám pomáhajú tvoriť krásny život; iné prinášajú drámu a utrpenie.

Komentátor: hlas v hlave, ktorý rozpráva príbeh, čo celý deň prežívate. Je to vlastne myseľ, ktorá sa rozpráva sama so sebou.

Mitote: slovo z jazyka nahuatl, ktoré znamená chaos a vzťahuje sa na predstavu, že v mysli sa vám prihovára naraz tisíc ľudí.

Osobný sen: jedinečný spôsob, akým si každý jednotlivec interpretuje realitu; je to jeho osobná perspektíva.

Parazit: časť mysle, ktorá požiera citovú energiu človeka.

Pripútanosť: citové alebo energetické pripútanie. Pripútať sa môžete k predmetom, názorom, myšlienkam, dokonca k úlohám, ktoré hráte vo svete.

Prispôsobovanie: systém formovania človeka podľa predstáv spoločnosti alebo kultúry. Prispôsobujeme sa, keď prijímame názory a správanie, ktoré akceptujú ostatní.

Sen planéty: spôsob, akým ľudstvo vníma realitu.

Spojenec: časť mysle, ktorá koná v záujme človeka.

Štyri dohody: nástroje, ktoré používa umelec na tvorenie nového života, ako sú opísané v knihe Štyri dohody (Pragma, 2007):

1.  Používajte slová presne.

2.  Neberte nič osobne.

3.   Nevytvárajte si nijaké domnienky.

4.  Robte všetko najlepšie, ako viete.

Teotihuacán: staroveké mesto na juhu stredného Mexika (známe pyramídami), domov Toltékov pred dvetisíc päťsto rokmi.

Toltécky bojovník: človek, ktorý sa rozhodol použiť učenie toltéckej tradície, aby vo vnútornom boji zvíťazil nad vedomosťami.

Toltékovia: skupina starovekých domorodých obyvateľov Ameriky, ktorí sa stretli na juhu a v strede dnešného Mexika, aby tam skúmali vnímanie. Tolték znamená umelec.

Vedomosti: množstvo ideí a názorov o realite, ktoré zapĺňajú myseľ vo forme slov a symbolov (jazyka).

Viera: pevné presvedčenie o niečom bez akýchkoľvek pochybností.

Prvá časť

Prebudenie

Tu je rozprávanie môjho otca o zážitku

na prahu smrti a o tom, čo po ňom nasledovalo.

Príbeh Miguela Ruiza sa pre mňa dramaticky zmenil raz večer, keď som bol ešte študent medicíny. Urobil som chybu, akú robí veľa mladých ľudí. Bol som na párty, priveľa som vypil a rozhodol som sa pre návrat autom do hlavného mesta Mexika. Nebolo to dobré rozhodnutie. Za volantom som zaspal a vrazil som do betónového múru. Auto bolo úplne zdemolované, upadol som do bezvedomia, ale nezranil som sa.

Neuveriteľné je, že keď sa to stalo, celú nehodu som videl ako v spomalenom zábere. Za volantom som videl svoje bezvedomé telo a vedel som, že bezvedomý je aj mozog. Videl som totálne zničené auto, no telo ostalo bez jediného zranenia. V tej chvíli som vedel: Nie som fyzické telo. Veľakrát som od mamy i od starého otca počul, že nie som fyzické telo, a, samozrejme, veril som im, no od tejto chvíle to už nebola teória – bol to fakt. Tento zážitok zmenil smer môjho života, lebo vo mne vzbudil túžbu dozvedieť sa viac.

Po zážitku na prahu smrti som sa úplne zmenil. Začal som vnímať život inak: pred nehodou som pokladal všetko za dôležité a po nej som videl, že všetko, čo bolo predtým dôležité – škola, práca a tak ďalej –, je celkom nepodstatné. Bol som posadnutý jedinou otázkou: Čo som? Po nehode som vedel, že nie som fyzické telo; bolo to zrejmé. A zrejmé bolo aj to, že nie som identitou, s ktorou sa stotožňujem – Miguel futbalista, lekár, manžel alebo hocikto iný. Keďže som nebol to, čomu som pred nehodou veril, zrazu som si uvedomil, že neviem, čo som. Moju myseľ to vydesilo. Viem, že veľa ľudí malo podobný zážitok, no niektorí ho sami spochybnili, nechceli naň myslieť a prispôsobili sa ďalšiemu životu. Opäť podľahli svojim vedomostiam. Ja som sa vydal opačným smerom – naozaj som chcel vedieť, čo som a kto som.

Preto som sa začal intenzívne venovať toltéckemu učeniu v našej rodinnej tradícii pod vedením matky, otca a starého otca. Po nejakom čase som mal ďalší hlboký zážitok.

Bolo to v lete okolo polnoci, bol som na púšti. Noc bola horúca, nemohol som spať, preto som vyšiel na prechádzku. Mesiac bol v splne, a keď som pozeral na oblohu, mal som znova zážitok, ktorý úplne zmenil moje nazeranie na svet.

Obrátil som tvár k oblohe a videl som tie milióny hviezd. Bez akýchkoľvek slov či myšlienok som vedel, že svetlo, ktoré od nich vnímam, prichádza ku mne z diaľky miliónov svetelných rokov a že všetky hviezdy žiaria z rozličných vzdialeností, no všetky vnímam naraz v tom istom čase.

V tej chvíli som si uvedomil, že niektoré z tých hviezd už možno ani neexistujú. Možno vyhasli pred tisíckami alebo miliónmi rokov, a predsa ich vnímam v tomto jedinom prítomnom okamihu. Vtedy mi bolo úplne jasné, že všetko, čo vnímam, je jednoducho svetlo, ktoré prichádza zo všetkých možných smerov na miesto niekde hneď za mojimi očami a medzi ušami, na miesto, ktoré predstavuje iba jeden uhol pohľadu.

Zároveň som bez pochybností vedel, že rovnakým spôsobom, ako vnímam hviezdy ja, aj hviezdy neprestajne vnímajú mňa. V tom okamihu som pochopil, že je iba jedna bytosť, ktorá naozaj existuje, a že táto bytosť je živá. Videl som vlastné telo a bez pochybností som pochopil, že moje telo je celý vesmír a že samo osebe je úplné a dokonalé. Keď som sa pozrel na svoje ruky, vedel som, že aj každá bunka môjho tela je celým vesmírom. Pozrel som sa okolo seba a videl som nádhernú púšť a bez pochybností som vedel, že Zem je živý organizmus a ja som súčasťou tejto planéty. Pochopil som aj to, že všetci ľudia, my všetci spolu, sme jedna živá bytosť.

Z tohto pohľadu je ľudstvo jeden orgán tejto nádhernej planéty Zem. Oceány sú ďalším orgánom, lesy sú ďalším orgánom, všetky druhy spolu tvoria ďalší orgán. Všetci pracujeme spolu v prospech planéty Zem. Samozrejme, vtedy som to nevedel vyjadriť slovami; jednoducho som to vedel a ťažko sa mi to vysvetľuje. Uvedomte si, prosím, že slová, ktoré používam, na pravdu iba poukazujú. To, čo som zažil, nemožno úplne vysvetliť slovami.

V tú noc v púšti, keď som toto všetko vnímal, som zároveň prežíval ohromujúcu vďačnosť. Od tejto chvíle sa vďačnosť zmenila na štedrosť a mojím poslaním sa stalo to, čo robím teraz – rozprávať o svojom zážitku všade, kam pôjdem, a každého priviesť k poznaniu, že život je taký jednoduchý, taký ľahký – len my si ho tak nesmierne komplikujeme. Komplikujeme si všetko, a keď sa pozrieme na príbeh ľudstva, vidíme, ako to komplikujeme násilím, nespravodlivosťou, vojnami a podobne. Samozrejme, túto časť príbehu poznáte.

V tomto momente prebudenia som vedel, že láska je len dokonalá rovnováha medzi vďačnosťou a štedrosťou. Vedel som aj to, že sa musím rozhodnúť, pretože som mohol zážitok poprieť a zabudnúť naň alebo ho s otvorenou náručou prijať a so všetkými sa oň podeliť. V tom momente som vedel, že skutočná láska je bez akýchkoľvek podmienok.

Pochopil som aj to, že som umelec, že každý človek žijúci na planéte Zem je umelec a že vnímam majstrovské umelecké dielo. Celý vesmír je majstrovské umelecké dielo, a keď ho vnímam, zároveň vlastným mozgom všetko znova tvorím.

To, čo nazývame vedomosti, je iba výsledkom tohto vnímania a našej snahy dať tomu spoločný zmysel. V tej chvíli som pochopil, že vlastným jedinečným vnímaním si tvorím svoju realitu, svoj svet, svoj vesmír. Samozrejme, hneď som pochopil aj to, že každý človek okolo mňa robí presne to isté a je jedno, či si to uvedomuje, alebo nie. Každý človek si tvorí vlastnú realitu, požíva pritom slová ako nástroj na vytvorenie príbehu o tejto realite, ako aj o sebe. Presné, bezchybné používanie slov je pre mňa preto tou najdôležitejšou dohodou, ktorú uzatvárame so sebou a s každým okolo nás, lebo na základe nej tvoríme svet. Každý je umelec, podobne ako ja. Všetko, čo vnímam, je krásne.

Vôbec nepochybujem, že dokonalosť je jediný možný stav vo všetkom, čo existuje.

Druhá časť

Okamihy múdrosti

Prichádzam k vám s prosbou o jednu láskavosť, a to, aby ste mi pomohli zmeniť svet. Nemám na mysli svet ľudí, nie ten, ktorý je „tam vonku“, mám na mysli svet, ktorý tvoríte svojou mysľou – svet, ktorý je pravdivý len pre vás, pre nikoho iného. Vy totiž tvoríte príbeh svojho života. Tvoríte si realitu, ktorá je pravdivá len pre vás. Na svete je sedem miliárd ľudí a každý si tvorí svoj príbeh. Ja tvorím svoj osobný svet, ale je to len príbeh. Nie je reálny a nie je pravdivý. Rovnako nie je pravdivý ani váš svet. Rozdiel je v tom, že vy veríte v pravdivosť svojho sveta, kým ja si to o svojom nemyslím. Svoj svet začnete meniť vo chvíli, keď si uvedomíte, že v skutočnosti nie je pravdivý – je to len príbeh.

Ste spokojní s tým, ako žijete? Inými slovami, ste šťastní? Ak nie ste šťastní a nepáči sa vám, ako žijete, vašou prvou úlohou je zistiť prečo. Prestaňte obviňovať druhých a zamerajte sa predovšetkým na seba.

Čo si o sebe myslíte?

Za akého človeka sa pokladáte?

Čo vás naučili o sebe rodičia, priatelia a učitelia?

Neobviňujte nikoho – skúste iba, či vám to pomôže pochopiť, prečo nie ste spokojní so svojím životom. Neusilujete sa žiť podľa predstavy, ktorú vám v mysli vytvoril niekto iný? Viem, že ste si ju vytvorili vy, ale čie štandardy ste pri tom použili?

Ste dobrí – ste dokonalí – práve takí, akí ste. Cieľom všetkej tejto snahy je, aby ste sa mali radi presne takí, akí ste, a žili tak, ako žiť chcete. Len vtedy budete šťastní.

Všetko, o čom si myslíme, že vieme, je iba dohoda založená na našom jazyku. Sú to len slová. Ak niečo v našom jazyku nazývame strom, je to pravda len preto, lebo súhlasíme s významom tohto symbolu, nie preto, lebo je to naozaj pravda. Vôbec nevieme, čo tá vec naozaj je, jednoducho ju nazývame stromom. Preto hovorím, že všetci sme umelci a to, čo tvoríme, je celý príbeh o nás a o svete, ale je to iba príbeh. Tento príbeh je pravdivý len preto, lebo ho rozprávame jazykom, ktorý sme sa naučili. Vďaka nemu môžeme nazrieť za príbehy, ktoré sme vytvorili.

Table of Contents

Úvod

Základné pojmy

Prvá časť Prebudenie

Druhá časť Okamihy múdrosti