Edičná poznámka

Autorka tejto knihy vychádza z britského systému zdravotnej starostlivosti, ktorý nie vždy korešponduje so slovenským. Čitateľky, ktoré prejavia záujem o odporúčané diagnostické či terapeutické metódy, by sa preto mali obrátiť na svojho gynekológa, ktorý im poskytne adekvátne informácie.

Copyright © 2017 by Dr. Rosemary Leonard

First published by Orion Spring, an imprint of the Orion

Publishing Group, London

Translation © 2018 by Róbert Hrebíček

Jacket design © 2018 by

Slovak edition © 2018 by IKAR, a.s.

Všetky práva sú vyhradené. Nijaká časť tejto knihy sa nesmie reprodukovať,

ukladať do informačných systémov ani prenášať v akejkoľvek podobe

či akýmkoľvek spôsobom – elektronicky, mechanicky, fotokopírovaním,

nahrávaním alebo inak – bez predchádzajúceho písomného súhlasu

vlastníka autorských práv.

Zo všetkých síl sme sa snažili zabezpečiť, aby informácie uvedené v tejto knihe boli presné. Relevantné budú pre väčšinu žien, no nebudú sa dať aplikovať v každom jednotlivom prípade. Preto odporúčame, aby sa čitateľky s konkrétnymi zdravotnými problémami obracali priamo na lekárov. Ani vydavateľ, ani autorka nenesú právnu zodpovednosť za fyzickú ujmu alebo iné poškodenie či stratu, ktoré vzniknú následkom použitia informácií uvedených v tejto publikácii.

Okrem toho, ak máte obavy v súvislosti so stravou alebo s cvičebným režimom a chceli by ste ich zmeniť, najskôr sa poraďte s kvalifikovaným zdravotníckym pracovníkom.

Z anglického originálu Menopause – The Answers

(Orion Spring, UK 2017) preložil Róbert Hrebíček.

Redigovala Želmíra Čížová.

Obálku podľa originálu upravil Augustín Putera.

Technická redaktorka Helena Oleňová.

Vydalo vydavateľstvo IKAR, a.s., Bratislava v roku 2018

ako svoju 1223. publikáciu v elektronickej podobe.

Sadzba a zalomenie do strán ITEM, a. s., Bratislava.

ISBN 978-80-551-6057-3

ÚVOD

Dobrý deň,

som Dr. Rosemary Leonardová a vítam vás pri čítaní môjho sprievodcu menopauzou.

Najskôr zopár informácií o mne. Keď som vyštudovala medicínu, päť rokov som sa špecializovala na gynekológiu a pôrodníctvo, potom som prešla na všeobecné lekárstvo. Vždy som prejavovala veľký záujem o zdravie žien, a keď príslušníčky nežného pohlavia v mojej lokalite zatúžia po radách o menopauze, často sa najskôr obrátia práve na mňa – pravdepodobne aj preto, lebo som ju už zažila na vlastnej koži.

Mám šesťdesiat rokov a tradičné „A je to tu!“ som si povedala asi pred ôsmimi rokmi, keď som pri návšteve pacientky počas chladného zimného dňa odrazu zistila, že si musím vyzliecť teplý kardigán. Vedela som, čo mám očakávať, no závraty a náhle záchvaty iracionálnej úzkosti ma celkom isto prekvapili. Nemyslím si však, že celkovo som sa mala zle, najmä v porovnaní s niektorými priateľkami či pacientkami, ktoré za mnou v zúfalstve prichádzali a pýtali sa, ako si, dočerta, môžu urobiť život počas prechodu znesiteľnejším.

Ťažkosťami však netrpia všetky ženy. Na druhom konci spektra sú tie, ktoré menopauzou preletia bez akýchkoľvek problémov a lekára vôbec nenavštívia. No mnohé ďalšie si ku mne prichádzajú po rady. Niežeby ich sužovali hrozné príznaky, ale uvedomujú si, že menopauza znamená životný míľnik, a ak si chcú na ďalších štyridsať rokov zabezpečiť dlhý a zdravý život, musia sa o seba väčšmi starať.

Menopauzu zažije každá žena, zvyčajne okolo päťdesiateho roku života, a ak mám byť úprimná, nestretla som veľa takých, ktoré ju dychtivo očakávali. Áno, niektoré ženy sa naozaj tešia na deň, keď prestanú menštruovať, no mnohé sa desia sprievodných prejavov menopauzy. Návaly horúčavy, potenie, rednutie vlasov a ochlpenia – všade – a nijaká sexuálna túžba. Netreba zabúdať ani to, že po menopauze sa nedajú privádzať na svet deti. Dobre, možno už po nijakých netúžite, no ako žena viem, že to je čosi úplne iné ako samotná neschopnosť počať.

AKO POUŽÍVAŤ TÚTO KNIHU

V rukách držíte sprievodcu rokmi pred menopauzou, počas nej i po jej skončení. Dozviete sa, prečo nastávajú určité príznaky a, čo je azda ešte dôležitejšie, čo v súvislosti s nimi môžete robiť.

Najčastejšou otázkou, ktorú mi ženy kladú, je: „Potrebujem hormonálnu substitučnú terapiu?“ Veľkú kapitolu som preto venovala práve tejto téme a ďalšiu rozličným alternatívnym liečebným prístupom.

V knihe nájdete aj informácie o riešení ďalších problémov, ktoré sa v tomto období môžu vyskytnúť. Patria medzi ne výkyvy nálady, zmeny kože, vlasov a ochlpenia či užívanie antikoncepcie. Ponúknem vám aj rady, ako väčšmi dbať na líniu, ktorá si po päťdesiatke očividne robí, čo sa jej zachce.

V každej časti nájdete otázky, ktoré dostávam bežne, ako aj skutočné kazuistiky (pravdaže, so zmenenými menami pacientok).

Mojím cieľom bolo napísať príručku, do ktorej stačí nazrieť – nemusíte ju teda čítať od začiatku do konca. Ak teda zatúžite po užitočných informáciách na určitú tému, napríklad o návaloch horúčavy, výkyvoch nálady či opatreniach na zníženie hmotnosti, mali by ste ich nájsť v jedinej kapitole. Rovnako ako v ktorejkoľvek inej knihe, aj v tejto objavíte odkazy na ďalšie strany, aby ste si mohli ľahšie vyhľadať potrebné údaje.

Pri jej písaní som sa zamerala na to, aby som vám poskytla fakty, vďaka ktorým budete vedieť, čo sa s vami deje alebo čo vás v najbližšom čase čaká – a čo v súvislosti s tým môžete podniknúť. Dúfam, že načerpáte praktické informácie o tom, ako si udržať zdravie a kondíciu v období menopauzy i počas ďalších rokov.

VYPOČUTIE – Z NÁVŠTEVY LEKÁRA VYŤAŽTE MAXIMUM

Pri čítaní knihy vás občas odkážem na praktického lekára, aby vám poskytol ďalšie rady či pomoc. Vopred však upozorňujem, že v každodennom živote to nebude také ľahké, lebo Národná zdravotnícka služba (National Health Service, NHS) v Spojenom kráľovstve je momentálne vo finančnej tiesni. Dostať sa za recepčnú – o samotnom objednaní radšej ani nehovorím – vám neraz bude pripadať ako výstup na Mount Everest. Z ordinácie napokon odídete s podobným pocitom ako z obchodu, kde vás ošmekli pri vydávaní drobných. Bude sa vám zdať, že lekár vôbec nevie, ako sa zvláda menopauza alebo nemal čas na to, aby si vás vypočul a náležite analyzoval príznaky.

Na tento problém neexistuje nijaké čarovné riešenie. Ponúkam vám však niekoľko tipov, vďaka ktorým vám v ordinácii praktického lekára poskytnú kvalitnejšie služby.

Objednávanie

Z pravidiel NHS vyplýva, že praktickí lekári musia poskytovať dva typy možností, ako sa objednať – jednu na niekoľko dní vopred, druhú v daný deň –, ktoré sa zvyčajne delia na ranné a popoludňajšie termíny. Očakáva sa od nich aj to, že pacientkam umožnia objednať sa prostredníctvom internetu. V prípade problémov súvisiacich s menopauzou odporúčam práve tento spôsob, pretože je ľahší ako vojna s telefónnym systémom ordinácie. Na recepcii vám najskôr musia prideliť heslo, pomocou ktorého sa prihlásite. Časenky na príslušný deň sa zvyčajne vydávajú okolo 8.30 hod. A potom o 14.00 hod., radšej si to však overte v ordinácii, ktorú ste si vybrali. Často sa poskytujú aj niekoľko dní vopred, preto sa môže stať, že ak zavoláte v pondelok, u vášho obľúbeného lekára vás neobjednajú, no ak sa ozvete v utorok, dostanete časenku na jeden z ďalších dní v týždni. Ak daný doktor pracuje na čiastočný úväzok, na recepcii vám poradia, kedy máte znova zatelefonovať, aby ste mali čo najväčšiu šancu na úspech.

Keď už sme pri obľúbených lekároch…

Jeden z doktorov či jedna zo zdravotných sestier na danom pracovisku často prejavuje osobitý záujem o zdravie žien, preto sa v problematike bude vyznať lepšie a bude mať aktuálnejšie vedomosti ako ostatní. Na takéhoto človeka sa spýtajte na recepcii. Vo väčšine zariadení pri rozličných problémoch pokojne môžete navštíviť rôznych praktických lekárov.

Čo robiť, ak na recepcii kladú prekážky?

Najdôležitejšie je, aby ste zostali pokojné a uvedomili si, že pracovníci si iba plnia povinnosti. V Spojenom kráľovstve je nedostatok praktických lekárov, preto nemožno spracovať toľko objednávok, po koľkých je dopyt. Nestrácajte však trpezlivosť a nesprávajte sa hrubo. Buďte radšej zdvorilé a úprimné a vysvetlite, prečo sa chcete objednať. Oveľa lepšie urobíte, ak si vybudujete povesť priateľského, a nie nepríjemného človeka – to je podstatný rozdiel.

Ako postupovať, keď sa lekár priveľmi náhli alebo ma ustavične prerušuje?

Najčastejšie sa to deje vtedy, keď problém opisujete zoširoka alebo doktorovi vravíte to, čo ľahko nájde v počítačových záznamoch, s ktorými pracuje. Bežná návšteva praktického lekára trvá iba desať minút, čo často nestačí (preto sa v ordináciách neraz mešká). Ťažkosti a príznaky opíšte čo najstručnejšie, a ak si myslíte, že vám to pomôže, spíšte si zoznam. Pri problémoch súvisiacich s menopauzou je najdôležitejšie, aby ste poznali dátumy a trvania posledných menštruácií. Ohromuje ma, koľko žien pri návšteve mojej ordinácie musí siahnuť po denníku a márni tak drahocenný čas.

Smiem požiadať o novú formu liečby, o ktorej som sa dočítala?

Praktickí lekári si každoročne musia dopĺňať vedomosti, no medicína sa rýchlo rozvíja a neraz je ťažké udržiavať krok so všetkými novinkami. Ak teda pred doktorom spomeniete neznámu formu terapie, o ktorej ste sa dopočuli, neurobíte chybu. Nezabudnite však, že niektoré propagované novinky od sprístupnenia verejnosti delí niekoľko rokov alebo sa ešte nestihli zhromaždiť dôkazy o tom, či ľuďom naozaj prospievajú. Buďte teda pripravené, ak lekár buď vyhlási, že najskôr musí v tejto oblasti načerpať vlastné skúsenosti, alebo vám povie jasné „nie“.

Čo ak si platím súkromné poistenie? určite môžem požiadať o návštevu špecialistu, však?

Nie. Poisťovne potrebujú výmenné lístky od praktických lekárov preto, aby si potvrdili, že naozaj musíte zájsť za špecialistom (inak by poistné dosahovalo astronomickú výšku). Okrem toho, hoci takýto lístok dostanete, musíte kontaktovať poisťovňu a požiadať o autorizáciu nákladov na návštevu špecialistu. Väčšina poisťovní očakáva, že problémy súvisiace s menopauzou, napríklad návaly horúčavy, potenie, výkyvy nálady či silnú menštruáciu, zvládnu praktickí lekári. Náklady na vyšetrenie špecialistom vám uhradia pravdepodobne iba vtedy, ak ťažkosti pretrvávajú napriek liečbe, ktorú vám poskytol praktický lekár, napríklad pri mimoriadne silnej menštruácii vedúcej k anémii, alebo v prípade, že terapiu sťažuje starší zdravotný problém, ako je rakovina prsníka.

1

MENOPAUZA

A PERIMENOPAUZA

V tejto kapitole vám poskytnem základné informácie o menopauze, najmä o tom, prečo a kedy nastáva. V druhej polovici sa dozviete viac o perimenopauze (klimaktériu) – období života, ktoré predchádza samotnej menopauze.

Začnem otázkami, ktoré mi pacientky v ordinácii kladú najčastejšie.

TAKŽE, ČO JE MENOPAUZA?

Lekári definujú menopauzu ako dátum poslednej menštruácie. Kiežby to však bolo také jednoduché!

Rovnako ako puberta, ani menopauza v skutočnosti nepredstavuje jednu udalosť, ale skôr čosi, čo prebieha postupne, počas mnohých mesiacov. Vaječníky v tomto období prestávajú fungovať a obmedzujú tvorbu vajíčok i hormónov. V niektorých prípadoch môžu deje súvisiace s menopauzou prebiehať celé roky a mnohé ženy sa vtedy charakterizujú ako prekonávajúce menopauzu. Prísne vzaté, podľa gynekológov nemôžete zažívať menopauzu, kým menštruujete, hoci aj nepravidelne. V takomto prípade vyhlásia, že ste v perimenopauze (klimaktériu), čo znamená, že menopauza sa u vás ešte nezačala.

Keď prestanete menštruovať, podľa lekárov ste v postmenopauze. Pravdaže, existuje aj „biele miesto“, teda obdobie, keď neviete, či ste navždy prestali dostávať menzes.

Ako zistím, či prekonávam menopauzu?

Hlavným prejavom menopauzy, ktorý spozoruje každá žena, je zastavenie menštruácie. Niekedy sa to udeje náhle: cyklus je pravidelný, potom však nenastane očakávaný menzes a krvácanie sa už nikdy neobnoví. No oveľa častejší je scenár, podľa ktorého sa menštruácia stane veľmi nepravidelnou a absolútne nepredvídateľnou. Medzi dvoma krvácaniami môže byť šesťaž osemtýždňová prestávka, potom môžu za sebou prebehnúť tri menštruácie, ktoré od seba bude deliť iba zopár týždňov. Takto to neraz pokračuje šesť či viac mesiacov – nemožno vopred vedieť, kedy menzes celkom ustane. Veľa žien trpí aj ďalšími príznakmi, ako sú návaly horúčavy, potenie či výkyvy nálady, no zopár tých šťastnejších iba zaregistruje, že prestali menštruovať. Nič viac. Nie každá žena teda v tomto období zažíva nočné mory.

Čo presne sa odohráva v mojom tele?

Prestávajú vám fungovať vaječníky – neuvoľňujú vajíčka a netvoria hormóny.

Všetky ženy sa rodia s konečným počtom folikulov, z ktorých každý obsahuje malé nezrelé vajíčko. Na rozdiel od mužov, ktorí produkujú spermie až do vysokého veku, ženy nedokážu tvoriť nové vajíčka v ktoromkoľvek období života. Tie, ktoré sa uvoľňujú v plodnom veku, existovali už v čase narodenia. Keď príde na svet dievča, v jeho vaječníkoch žijú asi dva milióny nezrelých vajíčok. Potom ich počet klesá a v puberte dosahuje už iba štyristotisíc. Dozreje a vajíčko uvoľní asi len 500 folikulov, drvivá väčšina z nich teda samovoľne zanikne. Menopauza je obdobie, v ktorom žene nezostali už nijaké folikuly.

Najočividnejším následkom je to, že už nemôže počať dieťa. Vyvíjajúce sa folikuly však predstavujú aj hlavný zdroj hormónov, čo znamená, že v menopauze ich hladiny prudko klesnú.

Vaječníky tvoria tri hlavné hormóny: estrogény, progesterón a malé množstvo testosterónu. (Viac na túto tému sa dočítate na s. 267.) Pohlavné hormóny – tak sa im hovorí –, nepôsobia iba na maternicu a genitálne tkanivá. Receptory pre ne sa totiž nachádzajú aj v ďalších častiach tela, ako sú prsníky, kosti, koža, spojivové tkanivo či mozog. Vyplýva z toho, že výrazne ovplyvňujú život ženy od puberty, keď začnú fungovať vaječníky, ďalších asi štyridsať rokov a hrajú významnú úlohu nielen pri plodnosti, ale aj pri zabezpečovaní telesnej a emočnej pohody. Preto sa nemožno čudovať, že keď vaječníky prestanú fungovať, pre ženy to neraz znamená zásadnú zmenu.

Väčšinu príznakov, ktoré sprevádzajú menopauzu, najmä návaly horúčavy a potenie, zapríčiňuje prudký pokles hladín estrogénov. V ďalších rokoch ich nedostatok môže viesť k suchosti pošvy, vymiznutiu sexuálnej túžby, rednutiu kostí (osteopénii a osteoporóze) a celkovému poklesu podporného kolagénu v koži a genitálnej oblasti. Prejavuje sa to menšou pružnosťou kože, pribúdaním vrások a tendenciou k inkontinencii. Uvedomujem si, že tento zoznam naháňa strach, no v skutočnosti vás nečaká pohroma. Na udržanie sviežeho vzhľadu a zdravia v rokoch, keď sa vám nebudú tvoriť estrogény, môžete podniknúť veľa opatrení.

Existuje test, vďaka ktorému zistím, kedy nastane menopauza?

Pri hlavnom teste, ktorý vám potvrdí, že prekonávate menopauzu, sa analyzuje hladina folikulostimulačného hormónu (FSH). Túto látku tvorí podmozgová žľaza (hypofýza) na podporu činnosti vaječníkov. V reprodukčnom období, keď tieto orgány fungujú, v nich FSH navodzuje produkciu estrogénov.

Ak ich hladina dosiahne prahovú hodnotu, podmozgová žľaza to zaregistruje a obmedzí uvoľňovanie FSH, ktorého koncentrácia potom klesne. Týmto spôsobom príroda udržiava celý systém pod kontrolou.

V období menopauzy pokles hladiny estrogénov vedie k tomu, že hypofýza vylučuje čoraz viac FSH s cieľom udržať činnosť vaječníkov. Vzostup koncentrácie tohto hormónu preto možno využiť na potvrdenie toho, že ováriá už prestali fungovať.

Žiaľ, test nie je taký jednoduchý. Vaječníky totiž neukončia činnosť „disciplinovane“ – jeden deň pracujú správne a na druhý horšie (aj tým možno zdôvodniť šialené výkyvy nálady, ktoré v tomto období života sužujú niektoré ženy). Vyplýva to z toho, že hladina FSH sa zo dňa na deň môže výrazne meniť. Moje miestne laboratórium hodnotí koncentráciu FSH do 12 IU/L ako normálnu, od 13 do 25 IU/L ako príznačnú pre perimenopauzu a nad 26 IU/L ako typickú pre menopauzu. Videla som však množstvo žien, ktorých FSH jedného dňa dosahovalo hladinu od 25 do 40 IU/L, no po mesiaci kleslo na asi 15 IU/L. Domnievam sa, že meranie koncentrácie tohto hormónu má význam iba vtedy, ak chcete zistiť, či vám vaječníky nadobro prestali fungovať. V tomto prípade jeho hladina prekročí 100 IU/L. V perimenopauze vám však nedokáže predpovedať, kedy prestanete menštruovať. Azda aj preto sa tento test už oficiálne neodporúča.

Kedy teda nastane menopauza?

Priemerný vek nástupu menopauzy u žien v Spojenom kráľovstve je 51 rokov a väčšina z nich poslednú menštruáciu zažije vo veku 49 až 53 rokov. Za normálne sa však pokladá, ak nastane päť rokov pred týmto intervalom či po ňom. Na menopauze u 46či 56-ročnej ženy teda nie je nič nezvyčajné.

Mnohé ženy, najmä po štyridsiatke, ktoré si ešte nezaložili rodinu, túžia vedieť, ako dlho im vydrží zásoba folikulov. Ak vám zostáva už iba niekoľko rokov plodnosti, je pochopiteľné, že vás takéto veci zaujímajú. Žiaľ, vek, v ktorom nastane menopauza, sa predpovedá mimoriadne ťažko.

Môžem nejako ovplyvniť načasovanie menopauzy?

U drvivej väčšiny žien menopauza nastane vo chvíli, ktorú určí telo. Nemožno s tým nič robiť.

Je však známe, že niektoré faktory pri tomto procese predsa len hrajú istú úlohu. Ich zoznam nájdete na s. 19. Azda najdôležitejším z nich je fajčenie, ktoré, našťastie, máte pod kontrolou. Čím viac ste vaječníky vystavovali cigaretovému dymu, tým včaššie pravdepodobne prestanú fungovať.

PODROBNEJŠIE INFORMÁCIE Z OBLASTI BIOLÓGIE

Vaječníky (ováriá) sú dva drobné orgány, zvyčajne trochu menšie ako slepačie vajce. Ležia v strednej časti panvy po oboch stranách maternice. Nachádza sa v nich žľazové tkanivo a početné nezrelé folikuly, z ktorých každý obsahuje malé vajíčko.

Vaječníky tvoria tri hlavné druhy hormónov. Najvýznamnejšími sú estrogény a progesterón, no tieto žľazy produkujú aj malé množstvo testosterónu.

Riadiacim centrom ovárií a menštruačného cyklu je hypofýza, uložená na spodnej strane mozgu.

Vznikajú v nej dva hormóny: folikulostimulačný hormón (FSH) a luteinizačný hormón (LH), ktoré regulujú každodennú činnosť vaječníkov.

Aby som vysvetlila, čo sa s hladinami hormónov deje počas menštruačného cyklu, začnem prvým dňom menzesu. Koncentrácia FSH začína pomaly stúpať, čo stimuluje vývoj jedného z nezrelých folikulov. Zároveň sa vajíčko, ktoré obsahuje, pozvoľna vyvíja a zväčšuje. Okolité bunky tvoria čoraz väčšie množstvo najúčinnejšieho typu estrogénov – estradiolu. Malé množstvá estrogénov vznikajú aj v žľazovom tkanive, no drvivá väčšina pochádza z vyvíjajúceho sa folikulu. Estrogény stimulujú rast sliznice maternice a pôsobia aj v ďalších častiach tela. V pošve sa v reakcii na stúpajúcu hladinu estrogénov postupne tvorí čoraz viac prirodzeného sekrétu. Keď ich koncentrácia dosiahne vrchol, teda tesne pred ovuláciou, niektoré ženy spozorujú mierne lepkavý, no priezračný výtok. Príroda im tým dáva najavo, že sú najplodnejšie.

V typickom mesačnom cykle sa hladiny FSH a estrogénov zvyšujú ďalších dvanásť až trinásť dní. Podmozgová žľaza zaregistruje, keď koncentrácie estrogénov prekročia prahovú hodnotu, a zareaguje prudkým vyplavením LH. To zasa zapríčiní uvoľnenie vajíčka, ktoré medzičasom dozrelo, z folikulu. Táto prvá (folikulárna) fáza menštruačného cyklu máva rozličnú dĺžku. U väčšiny žien trvá dvanásť až štrnásť dní, u iných prebieha niekoľko týždňov. Práve od nej závisí, či máte pravidelný menzes.

Po ovulácii prázdny folikul, známy aj ako žlté teliesko (corpus luteum), vytvára progesterón. Tento hormón pôsobí na sliznicu maternice a vyvoláva dozrievanie buniek. Príroda sa znova púšťa do práce a pripravuje tento orgán na potenciálne prijatie oplodneného vajíčka.

Isté množstvo estrogénov vzniká aj po ovulácii, no je menšie ako v prvej polovici cyklu. Hladiny oboch hormónov asi týždeň po ovulácii naďalej stúpajú, potom začnú klesať (ak, pravdaže, nenastalo oplodnenie). Obe látky udržiavajú sliznicu maternice zhrubnutú, no ak ich koncentrácie klesnú pod určitú hodnotu, stane sa nestabilnou a pri menštruácii sa odlúči. Na rozdiel od folikulárnej fázy časový interval medzi ovuláciou a začiatkom menzesu, známy aj ako luteálna fáza, trvá vždy rovnako – asi štrnásť dní.

Tretím hormónom, ktorý sa tvorí vo vaječníkoch, je testosterón. Tradične sa pokladá za mužský hormón a je pravda, že jeho hladina u príslušníkov silnejšieho pohlavia je oveľa vyššia. Malé množstvá testosterónu, ktoré produkujú ováriá, však hrajú dôležitú úlohu pri sexuálnej túžbe žien.

V tkanivách vaječníkov vzniká isté množstvo estrogénov a testosterónu aj po menopauze. Nepatrnú kvantitu oveľa menej účinnej formy estrogénov – estrónu – zasa produkujú tukové bunky. Malé množstvo testosterónu sa tvorí aj v nadobličkách, no celkovo sú hladiny týchto látok v porovnaní s obdobím, keď vaječníky pracovali naplno, veľmi nízke.

Viac o načasovaní menopauzy

Väčšinu faktorov, ktoré riadia načasovanie menopauzy, žiaľ, nemáte pod kontrolou. Nemôžete proti nim podniknúť vôbec nič.

Patria medzi ne:

- Najdôležitejším faktorom zo všetkých je očividne počet folikulov, s ktorými ste sa narodili. Nemožno ho presne stanoviť, no nejaký bystrý vedec v blízkej budúcnosti možno vymyslí metódu na rátanie folikulov tínedžeriek. Predčasná či oneskorená menopauza máva rodinný výskyt, preto istú úlohu asi hrajú aj gény.

To, že vaša matka zažila menopauzu neskôr, ešte neznamená, že to stopercentne čaká aj vás. Je však viac než pravdepodobné, že aj vy zažijete jej neskorý nástup.

- Predčasnú menopauzu občas možno dať do súvislosti s autoimunitnými poruchami, najmä s cukrovkou 1. typu a chorobami štítnej žľazy.

- Nástup menštruácie v ranom veku, teda pred 12. rokom života, neraz zvyšuje riziko mierne predčasnej menopauzy. Bolo by príliš jednoduché vyhlásiť, že príčinou je to, že vajíčka sa tvoria a používajú skôr, určite to však nie je celý príbeh. Koniec koncov pri ovulácii sa ročne spotrebuje v priemere iba dvanásť vajíčok, a oveľa viac ich spontánne zanikne.

Významným faktorom, nad ktorým naozaj máte moc a ktorý môže ovplyvniť načasovanie menopauzy, je fajčenie. Zužuje tepny, čím sa znižuje prívod krvi a kyslíka do všetkých tkanív tela. Vaječníky nie sú výnimka a u fajčiarok menopauza zvyčajne nastáva o dva roky včaššie ako u žien, ktoré nefajčia. Okrem toho existujú dôkazy, že mierne urýchlený nástup menopauzy hrozí aj ženám, čo fajčia pasívne.

A čo operácia?

Podľa niektorých dôkazov ženy, ktorým odstránili maternicu – táto operácia je známa ako hysterektómia –, prechádzajú menopauzou o niekoľko rokov skôr napriek tomu, že chirurg sa vaječníkov nedotkol. Odborníci sa domnievajú, že príčinou je mierne narušenie prívodu krvi do týchto orgánov.

Termín hysterektómia sa neraz používa aj na opis iných operácií, hoci v skutočnosti sa ním označuje iba odstránenie maternice. Ak chirurg vyberie aj vaječníky, mali by sa použiť výrazy hysterektómia a ooforektómia (ovariektómia). Každá žena, ktorá absolvovala alebo sa má podrobiť hysterektómii, by mala vedieť, čo sa stalo alebo čo sa bude diať s vaječníkmi. Odstránenie oboch ovárií vedie k náhlej menopauze, no ak jedno zostane, nemalo by sa to nijako prejaviť – jednoducho prevezme funkciu chýbajúceho orgánu.

Ak sa žena podrobí liečbe malígneho ochorenia, niektoré chemoterapeutiká usmrtia nielen rakovinové bunky, ale aj vyvíjajúce sa folikuly vo vaječníkoch, čo môže viesť k náhlemu zániku funkcie týchto orgánov.

PERIMENOPAUZA (KLIMAKTÉRIUM)

„Cyklus sa mi zmenil krátko po štyridsiatke. Namiesto toho, aby som menštruovala každých 29 dní, menzes nastával každých 25 dní. Ešte stále bol však pravidelný. No vo veku štyridsaťdeväť rokov náhle nastala šesťtýždňová prestávka, po ktorej nasledovalo najdesivejšie, najsilnejšie krvácanie. Vďakabohu som vtedy bola doma – polhodinu som sedela na toalete a tiekla zo mňa krv. Keby som nebola vedela, že čosi také neprichádza do úvahy, bola by som si pomyslela, že nastal spontánny potrat. Zvyšok dňa som prečkala vďaka tampónu a veľkej vložke – určite vtedy nebol čas na obtiahnuté džínsy –, a ďalšie štyri dni krvácanie nadobudlo charakter bežnej menštruácie. Obávala som sa, že ma to postihne aj v práci, preto som odvtedy v kabelke nosievala rezervný tampón a náhradnú bielizeň. Počas ďalších troch mesiacov sa cyklus vrátil do normálu, potom sa situácia zopakovala, tentoraz po sedemtýždňovej prestávke. Krvácanie, našťastie, už nebolo také silné. Začala som však pociťovať čudné návaly horúčavy, no tie ma netrápili tak veľmi ako možnosť silného menzesu v práci. Asi rok po pr vom hroznom krvácaní som celkom prestala menštruovať. Nikdy na to nezabudnem – bol to ten najhorší zážitok počas celej perimenopauzy.“

„Vo veku päťdesiat rokov som začala mať veľmi nepravidelný menzes, a hoci niektoré cykly boli dosť silné, zvládla som ich. Väčšmi ma trápila zvýšená citlivosť prsníkov. Ustavične ma boleli, akoby som trpela nekonečným premenštruačným syndrómom (PMS). Lekár vyhlásil, že príčinou je hormonálna nerovnováha, ktorú som prekonávala. Neovulovala som, preto sa neuvoľňoval progesterón, aby vyvážil účinok estrogénov na prsníky. Vyskúšala som pupalkový olej, no vôbec mi nepomohol – presne ako ma predtým upozornil doktor. Jediným riešením bolo ustavične, aj v noci, nosiť podpornú podprsenku a v najhorších dňoch užívať paracetamol. Takto to pokračovalo asi štyri mesiace, potom menzes ustal a znova som sa mohla dotknúť prsníkov bez toho, aby som sa mykla od bolesti.“

„Keď som dostala prvý nával horúčavy, myslela som si, že som chytila chrípku. V práci som sedela za písacím stolom a odrazu som sa začala cítiť čudne – sužovala ma horúčava a potila som sa. Po niekoľkých minútach však nepríjemné pocity vymizli. V tom čase som mala štyridsaťdeväť rokov a ešte stále som pravidelne menštruovala, preto som čosi také neočakávala. Potom som návaly horúčavy dostávala niekoľkokrát denne, no zvyčajne neboli veľmi silné. Menštruáciu som nikdy nemala nepravidelnú. Asi štyri mesiace po prvých návaloch sa náhle zastavila a po niekoľkých mesiacoch vymizli aj návaly. Dbala som na to, aby som sa v prípade potreby mohla zbaviť vrstvy oblečenia, a niekoľko mesiacov som sa vyhýbala akýmkoľvek syntetickým textíliám. Keď som sa totiž v takomto oblečení spotila, mala som lepkavú pokožku. V mojom prípade však perimenopauza neprebiehala najhoršie. Nemusela som totiž užívať nijaké lieky či výživové doplnky.“

Čo teda je perimenopauza?

Menopauza nenastane sčista-jasna. Činnosť vaječníkov sa začne meniť už po tridsiatom piatom roku života. Ženy po štyridsiatke si neraz všimnú, že prestávka medzi menštruáciami sa o niekoľko dní skráti – menzes nastáva každých 25 až 26 dní, nie každých 28 dní. To však neznamená, že sa blíži menopauza a ocitli ste sa v klimaktériu. To možno definovať ako obdobie, keď vaječníky očividne nefungujú tak ako predtým.

Takto to môže pokračovať – a často aj pokračuje – ďalších desať rokov.

O tom, že možno už prežívate perimenopauzu, svedčia najmä tieto príznaky:

- nepravidelný menštruačný cyklus, najmä ak v minulosti prebiehal bez problémov,

- vynechávanie menzesu,

- návaly horúčavy a potenie,

- výkyvy nálady.

Za všetky tieto prejavy a príznaky, najmä výkyvy nálady, môžu zodpovedať aj iné faktory, no od štyridsiateho piateho roku života najvyššiu priečku na zozname možných príčin obsadzuje zmena činnosti ovárií.

Existuje krvný test, ktorý odhalí, čo sa deje?

Zisťovanie pomocou testov, či ste v perimenopauze, žiaľ, nie je jednoduché.

Vaječníky totiž neprestávajú pracovať plynule. Jeden deň fungujú dobre, no na druhý o poznanie horšie. Neraz to vedie k nápadnému kolísaniu hladín hormónov. Najbežnejší test, ktorý sa používa na odhaľovanie menopauzy, spočíva v stanovení hladiny FSH v krvi. Keď hladina estrogénov poklesne, podmozgová žľaza zareaguje tvorbou väčšieho množstva FSH, aby účinnejšie stimulovala vaječníky. Znamená to, že pri nástupe menopauzy koncentrácia FSH stúpa. Pomôcť môže aj meranie hladiny LH.

Podľa väčšiny laboratórií koncentrácia FSH 40 alebo viac IU/L znamená, že žena prekonala menopauzu. Ak hladina tohto hormónu nedosahuje ani 11 IU/L, nesvedčí to o menopauze. Interpretovať koncentrácie medzi 11 a 40 IU/L je náročnejšie. Ak je hladina FSH nižšia ako hladina LH, na vine môže byť vzostup koncentrácie hormónov uprostred cyklu. Ak je však hladina FSH vyššia ako 11 IU/L a nižšia ako koncentrácia LH, príčinou môže byť perimenopauza. Pravdepodobnejšie je to vtedy, ak hladina FSH presahuje 27 IU/L.

Pri diagnostike perimenopauzy sa však nemožno spoliehať iba na jeden test, pretože hladiny sa neraz líšia nielen od jedného dňa k druhému, ale aj od hodiny k hodine. Najvhodnejší čas na meranie koncentrácií hormónov je vždy počas menštruácie, najmä v prvých dňoch, keď sú najnižšie. Aj vtedy však hladina môže byť o 10.00 hod. vyššia ako o 11.00 hod. U mužov je koncentrácia testosterónu predpovedateľne najnižšia skoro ráno. Toto pravidlo, žiaľ, nemožno aplikovať na pohlavné hormóny žien a nedá sa predvídať, v ktorom období dňa budú hladiny estrogénov či FSH najvyššie alebo najnižšie. Ak si teda dáte urobiť krvný test na poludnie tretieho dňa menštruácie, FSH môže byť v normálnom intervale, no pri ďalšom teste o 9.00 hod. Na druhý deň výsledok naznačí, že ste v období menopauzy.

Z tohto všetkého vyplýva, že ak si dáte spraviť len jeden krvný test, zvyčajne vám to veľmi nepomôže – ibaže by hladina FSH vyletela do závratných výšok, ktorými mám na mysli viac ako 100 IU/L. Takáto koncentrácia svedčí o tom, že vaječníky naozaj prestali pracovať a prekonali ste menopauzu. Žena v perimenopauze však môže jedného dňa mať hladinu 50 IU/L a po niekoľkých dňoch len 13 IU/L. Ak teda chcete zistiť, či sa blížite k menopauze, musíte si dať urobiť aspoň dva krvné testy, najmenej s mesačným odstupom. No ak koncentrácie nebudú veľmi vysoké, neuľahčia vám predpoveď, kedy prestanete menštruovať. Krvné testy vám v skutočnosti pomôžu iba vtedy, ak túžite vedieť, či ste ešte stále plodné – čím vyššia je hladina FSH, tým menšia je fertilita. Pre potláčanie nepríjemných príznakov sú však krvné testy neúčinné a zbytočné.

Prečo mám niekedy mimoriadne silnú menštruáciu, hoci predtým som nemala takéto problémy?

Ako som opísala vyššie, v perimenopauze vaječníky pracujú vskutku nepredvídateľne. Jeden deň neraz produkujú oveľa viac estrogénov ako na ďalší. Navyše uvoľňovanie vajíčok už neprebieha v predvídateľných mesačných intervaloch, preto sa menzes stáva veľmi nepravidelným. Jeden mesiac sa môže uvoľniť vajíčko a menštruácia prebehne vo zvyčajnom čase, na ďalší však už ovulácia nenastane. Znamená to, že sa nevyplaví progesterón, aby vyrovnal účinky estrogénov. Sliznica maternice postupne hrubne, až sa napokon, asi po šiestich týždňoch, odlúči. Zapríčiní to mimoriadne silné krvácanie. (Oveľa viac na túto tému sa dozviete v siedmej kapitole.)

Prudké kolísanie hladín estrogénov môže viesť aj k výkyvom nálady a zvýšenej citlivosti prsníkov. Nie div, že niektoré ženy v perimenopauze tvrdia, že sa cítia, akoby ustavične trpeli silným premenštruačným syndrómom (PMS).

PREDČASNÁ MENOPAUZA

„Nepravidelnou menštruáciou som začala trpieť ako 38-ročná. Spočiatku som si to vysvetľovala stresom – pracovala som na plný úväzok, vychovávala som dve deti mladšie ako šesť rokov a uvedomovala som si, že pre seba nenachádzam dosť času. Vysvetľovala som si tým aj to, že som sa vždy cítila veľmi unavená. Keď ma však začali sužovať návaly horúčavy a potenie, zašla som za lekárom. Obávala som sa totiž, že som ochorela na štítnu žľazu – na to, že by u mňa v mojom veku mohla nastať menopauza, som ani nepomyslela. No pri krvných testoch sa zistilo, že problémom nie je štítna žľaza, ale vaječníky. Bol to pre mňa obrovský šok, duševne ma to zrazilo na kolená. Doktor mi predpísal hormonálnu substitučnú terapiu (HST), vďaka ktorej návaly ustali. Už som sa však necítila ako úplná žena. S partnerom sme sa síce rozhodli, že po narodení druhého dieťaťa už nebudeme chcieť nijaké ďalšie ratolesti, no to, že by som ich už ani nebola schopná počať, bolo naozaj hrozné. Doľahla na mňa zádumčivosť a ešte dlho som nedokázala hľadieť na tehotné ženy. Po piatich rokoch som sa s tým vyrovnala a uvedomila som si, že patrím skôr medzi šťastnejšie ženy – keď to prišlo, mala som už predsa vlastné deti.“

Menopauza občas nastane pred dosiahnutím 40. roku života. Z odborného hľadiska ide o predčasnú nedostatočnosť vaječníkov (premature ovarian insufficiency, POI). Postihuje asi jednu zo sto žien, a hoci môže nastať už v období dospievania či po 20. roku života, častejšie sa vyskytuje u žien po tridsiatke.

Prečo práve ja?

Príčina často nie je jasná, no odborníci sa domnievajú, že na vine je buď znížený počet folikulov pri narodení, alebo ich zrýchlený zánik počas života. U niektorých žien ide o autoimunitné ochorenie, pri ktorom sa tvoria protilátky proti tkanivám vaječníkov. Občas vzniká aj následkom infekčných ochorení postihujúcich ováriá, napríklad mumpsu či tuberkulózy (TBC).

Medzi prvé príznaky POI zvyčajne patrí nepravidelná menštruácia a niekedy aj návaly horúčavy a potenie. Niektoré ženy zistia, že im prestali fungovať vaječníky až vtedy, keď si dajú urobiť testy s cieľom prísť na to, prečo nemôžu otehotnieť.

Znamená to, že nemôžem počať?

Závisí to od základnej príčiny. Ak vo vaječníkoch nezostali nijaké folikuly, situácia zodpovedá menopauze vo vyššom veku a gravidita je vylúčená. Ak však ide o autoimunitný problém, pri ktorom vaječníky obsahujú folikuly, no pre prítomnosť protilátok proti ovariálnym tkanivám nefungujú správne, stáva sa, že niekedy začnú znova pracovať, pretože hladina protilátok neraz kolíše. Znamená to, že gravidita môže nastať. Naozaj sa to deje a sama som zažila, ako sa ženy s POI prekvapili, keď napokon otehotneli. S väčšou pravdepodobnosťou sa to udeje v prvých rokoch ochorenia.

Prečo som menštruovala, keď som užívala antikoncepciu? Fungovali mi vtedy vaječníky?

Kombinovaná hormonálna antikoncepcia prerušuje činnosť vaječníkov, preto tak účinne zabraňuje otehotneniu. Obsahuje estrogény a progesterón, takže žena si nevšimne, že prirodzene tieto hormóny netvorí. Mesačná „menštruácia“ je v skutočnosti krvácanie, ktoré nasleduje po vysadení antikoncepcie – nastane vtedy, keď žena každý mesiac na týždeň prestane brať tabletky. To, že prekonali predčasnú menopauzu, si preto ženy neraz uvedomia až vtedy, keď prestanú užívať antikoncepciu a neobnoví sa im menzes. Asi by som mala dodať, že predčasná menopauza je pomerne zriedkavá príčina tohto javu. S oveľa väčšou pravdepodobnosťou ho vyvolajú iné ochorenia, napríklad syndróm polycystických ovárií (polycystic ovary syndrome, PCOS).

Možno teda nejako zistiť, ako dlho mi budú fungovať vaječníky?

Mnohé ženy po 35. roku života, ktoré odďaľovali založenie rodiny, sa pýtajú, ako dlho im ešte budú pracovať ováriá. Hoci nemožno predpovedať, kedy presne nastane menopauza, najlepší test, aký je v súčasnosti k dispozícii, spočíva v meraní hladiny anti-Müllerovho hormónu (Anti-Müllerian Hormone, AMH). Túto bielkovinu tvoria folikuly rastúce vo vaječníkoch a možno ju zachytiť u žien od narodenia až po nástup menopauzy. Hladina dosahuje vrchol okolo 25. roku života, neskôr postupne klesá. Čím je nižšia, tým menšia je ovariálna rezerva, teda funkčné tkanivá vaječníkov. Na rozdiel od koncentrácie FSH, ktorá sa počas menštruačného cyklu mení, hladina AMH zostáva pomerne konštantná, preto ju možno zmerať kedykoľvek. AMH sa používa najmä na predpovedanie úspešnosti liečby neplodnosti. Ženy s vysokou hladinou tohto hormónu zareagujú na lieky stimulujúce ovuláciu s väčšou pravdepodobnosťou ako tie, ktoré ju majú nízku. AMH sa nepoužíva na diagnostiku menopauzy, lebo jeho hladina je od 45. roku života zvyčajne nízka. U žien okolo 35. roku však na jeho základe možno predpovedať, či u nich menopauza nastane predčasne – čím je jeho hladina vyššia, tým dlhšie budú fungovať vaječníky.

Vykonáva sa test na predčasnú menopauzu?

U mladších žien pomôže meranie hladiny FSH, ktorá však neraz zo dňa na deň kolíše. Ak vaječníky fungujú normálne, mala by dosahovať maximálne 12 IU/L. Vyššia hladina zvyšuje pravdepodobnosť predčasnej menopauzy, no je rozumné aspoň po týždni urobiť ďalší test. Dá sa spraviť aj krvný test na ovariálne protilátky. Hoci negatívny výsledok predčasnú menopauzu nevylúči, ak bude pozitívny, zvýši pravdepodobnosť tejto diagnózy.

Melinda (48)

PRÍBEH: Menzes som mala pravidelný ešte pred niekoľkými mesiacmi, teraz mi však jedna menštruácia vynechala – medzi posledným krvácaním a tým, čo sa práve začalo, uplynulo osem týždňov. Znamená to, že som prekonala menopauzu? Ak áno, kedy prídu prvé návaly horúčavy? A čo presne sa deje v mojom tele? Existuje test, na základe ktorého mi s istotou poviete, kedy prestanem menštruovať?

MOJA RADA: Zmena periodicity menzesu svedčí o tom, že Melinda sa blížila k menopauze. Musela som jej však vysvetliť, že nejestvuje test, ktorý by mi umožnil zistiť, kedy menštruácia celkom ustane. Zmerať hladinu FSH by nebolo pomohlo – aj keby jeden deň bola veľmi vysoká, na druhý by mohla klesnúť a Melinda by nevedela, či má očakávať ďalšie krvácanie. Podobne sa nedalo zistiť, či bude trpieť návalmi horúčavy – jednoducho musela počkať na to, čo sa stane.

Angie (46)

PRÍBEH: Menštruáciu som vždy mala nepravidelnú.

Posledná nastala pred štyrmi mesiacmi, ale nebolo to prvý raz. Netrpím návalmi horúčavy či potením, som si však vedomá výkyvov nálady a často na mňa dolieha úzkosť v súvislosti s banalitami, čo pre mňa vôbec nie je typické. V práci som v strese, no napadlo mi, že by mohlo ísť o menopauzu. Dá sa to nejako zistiť?

MOJA RADA: Určite by bolo možné stanoviť hladinu FSH, ale asi by to veľmi nepomohlo, iba ak by bola mimoriadne vysoká. To by nasvedčovalo, že vaječníky celkom prestali pracovať. Tento test by však nepomohol ani pri zmierňovaní príznakov, pretože Angie trápili výkyvy nálady a úzkosť. Keby bola prekonala menopauzu, do istej miery by jej prospela HST. Pri týchto ťažkostiach však existujú lepšie, nehormonálne formy liečby, napríklad kognitívna behaviorálna terapia (KBT) či užívanie antidepresív. (Viac na túto tému sa dočítate v druhej kapitole.)

Flo (43)

PRÍBEH: Môj cyklus sa zmenil. Vždy som menštruovala každých 29 dní, ak počítam obdobie medzi prvým dňom jedného krvácania a prvým dňom nasledujúceho. Posledných päť mesiacov mi menzes začína skôr, už po 25 dňoch, no ešte stále je pravidelný. Ďalšími príznakmi, ako sú návaly horúčavy, netrpím. Vyplýva zo zmeny cyklu, že som v perimenopauze? Ak áno, kedy celkom prestanem menštruovať?

MOJA RADA: Je veľmi nepravdepodobné, že by sa Flo ocitla v klimaktériu. Ešte stále mala pravidelný cyklus, čo svedčilo o tom, že vaječníky fungujú normálne. Skrátený cyklus je u žien po štyridsiatke bežný a v nijakom prípade nenaznačuje, že menštruácia čoskoro celkom ustane. To, kedy sa to udeje, nemožno predpovedať, no rovnako ako u väčšiny žien, aj v prípade Flo je pravdepodobné, že menzes vymizne okolo 51. roku života.

Table of Contents

ÚVOD

1

2