Všetky práva sú vyhradené. Nijaká časť tejto knihy sa nesmie reprodukovať, ukladať do informačných systémov ani prenášať v akejkoľvek podobe či akýmkoľvek spôsobom – elektronicky, mechanicky, fotokopírovaním, nahrávaním alebo inak – bez predchádzajúceho písomného súhlasu vlastníka autorských práv.

First published in Russia by Izdatelstvo EKSMO in 2016

Copyright © Danikov N. I., text 2015

Translation © 2018 by Želmíra Talajová

Slovak edition © 2018 by IKAR, a.s.

DRUHY SOLI A ICH POUŽITIE

Veujem môjmu synovi Dmitrijovi, ktorý mi pomáha pri práci.

OD AUTORA

Každý človek si želá dobré zdravie. Ak sme ho však stratili, snažíme sa ho čo najskôr obnoviť, lebo šťastie človeka, a najmä kvalita jeho života, závisí od stavu jeho zdravia. Na znovuzískanie strateného zdravia užívame akékoľvek lieky, ktoré nám lekár predpíše. Je známe, že medzi nimi majú významné miesto chemické preparáty, pretože tie dokážu rýchlo zmierniť útrapy.

Ale naozaj to prináša zdravie? V ostatnom čase sa táto otázka vynára pravidelne a len zriedkakedy na ňu možno odpovedať kladne. Mnohí sa na vlastnej koži presvedčili, že symptomatická liečba početných ochorení chemickými preparátmi začas pomôže, no prináša so sebou množstvo vedľajších účinkov. Dlhodobé užívanie takýchto liekov znižuje odolnosť organizmu a narúša jeho obranné schopnosti.

To je dôvod, prečo ľudia čoraz častejšie siahajú po prírodných liekoch, po takých, ktoré nám poskytuje matka príroda. Medzi týmito liečivými prostriedkami jedno z popredných miest patrí soli. Blahodarný vplyv soli na ľudský organizmus, priaznivé účinky prípravkov z nej a prospešnosť mnohých bylinných zmesí s obsahom soli sa výrazne zvýšia, ak je človek vyzbrojený vedomosťami o dlhom zozname liečivých vlastností soli. Dobrým pomocníkom a spoľahlivým sprievodcom na ceste k nim bude pre vás táto kniha. Nájdete v nej veľa informácií o skúsenostiach, ktoré zhromaždila starodávna aj najnovšia, ľudová i tradičná medicína v oblasti využitia soli na liečbu a prevenciu mnohých ochorení ľudského organizmu. Táto kniha vám priblíži tú veľkú liečivú silu soli, ktorá pomáha človeku zachovať si zdravie a predĺžiť život. Veď kto by to nechcel!? Autor sa snažil zostaviť materiál tak, aby sa všetky odporúčania stali prirodzeným pokračovaním a doplnením toho, čo si o liečivých schopnostiach soli vraveli naši predkovia.

Táto kniha je určená zdravým aj chorým, malým aj starým. Dodržiavať jej rady nie je ťažké, dokáže to každý. A výsledky sú, ako sa hovorí, očividné, a to v priamom i prenesenom zmysle slova. Všetci vo vašom okolí si totiž všimnú zmenu vášho zdravia, a teda aj výzoru, k lepšiemu. A o ďalších pozitívnych výsledkoch porozprávajte svojim príbuzným, priateľom a známym sami – veď podeliť sa o radosť z vyzdravenia je neskutočne príjemné. Autor dobre pozná tento pocit – vďaka jeho profesionálnej praxi nemálo ľudí znovu získalo svoju čulosť, zdravie a dobrú náladu.

Z DÁVNEJ MINULOSTI

Soľ alebo chlorid sodný je najstaršie a takmer nevyhnutné dochucovadlo akékoľvek jedla, známe človeku odnepamäti. Soľ je jednou z najrozšírenejších zlúčenín v prírode, stálou zložkou tkanív rastlín a živočíchov, bez ktorej by existencia živých jedincov bola nemysliteľná.

Morskú soľ, získavanú odparovaním morskej vody, ľudstvo používa už tisícky rokov. Pytagoras povedal, že „morská soľ je dieťaťom dokonalých rodičov: slnka a mora“. Starovekí Gréci verili, že „more dokáže zmyť všetky choroby“. Plínius (okolo roku 75 pred n. l.) nazval morskú soľ „najväčším liekom, aký ľudstvo pozná od všetkých vekov svojej existencie“.

Archeológovia našli dôkazy o tom, že kamennú soľ používali už ľudia, ktorí žili pred 6500 rokmi na území dnešného Rakúska, neďaleko Salzburgu (historický slovenský názov Soľnohrad, pozn. red.), čo v preklade znamená „soľný hrad“.

V Salernských pravidlách zdravia sa o soli píše:

„Pred hodujúcich vždy klaďte soľničku.

Soľ si poradí s jedom a nechutné zmení na chutné;

Veď jedlo bez soli prinesené na stôl nestojí za nič.

ALE! Soľ v nesprávnej miere poškodí zrak i semeno,

privodí svrbenie, šteklenie aj zimomriavky.

Kto ochutná morskú vodu s vínom,

navždy sa zbaví morskej choroby.“

Odo de Mena vo svojom diele O vlastnostiach bylín napísal:

- „Na vredy si treba dať teplý obklad z pŕhľavových listov a soli. Soľ vyčistí hnisajúce rany.

- Ak v octe so soľou uvaríš skorocel, akoby to bola zelenina, a požuješ ho, vezme ti zo žalúdka nadbytočnú šťavu; ak si ho rozmiešaný so soľou priložíš na krk, zbaví ťa škrofulózy.

- Šťava z póru so soľou zaceľuje čerstvé rany.

- Vypitá šťava z kocúrnika obyčajného zabije parazity a červy vo všetkých údoch. S medom a soľou má však silnejší účinok.

- Dioscorides odporúčal prikladať na hadie uhryznutie cibuľu, rutu a soľ, pričom tvrdil, že tento prostriedok pomôže.

- Cato odporúčal vziať jačmennej múky a pridať do nej kapustu. Rutu zmiešať s koriandrom, prisypať trochu soli a všetko spolu premiešať, rozotrieť a priložiť ako teplý obklad na miesta sužované dnou. Týmto teplým obkladom možno liečiť aj boľavé kĺby.

- Psie pohryznutie vylieči obklad z mäty rozotretej so soľou.

- Medovka rozotretá so soľou odstráni zastaranú strumu. Byľ so soľou, priložená na psie pohryznutie, ranu vylieči.

- Rozdrvená byľ starčeka so soľou vylieči stuhnutú šiju.

- Ľuľok treba rozomlieť s chlebom a soľou, pripraviť z toho teplý obklad a priložiť. Takto sa lieči mumps (príušnice).

- Vezmi listy slezu, rozdrv ich a pridaj k nim trochu soli. To ti vyženie škvrny z očí.“

Avicenna napísal:

„Jestvuje soľ sypká, horská, andaranská (kryštalická), indická a morská. Soľ čistí, rozpúšťa, viaže a vysúša. Zo všetkých účinkov soli je najsilnejšia jej schopnosť viazať. Pálená soľ viacej vysúša a lepšie rozpúšťa. Zabraňuje hnitiu a pomáha na zväčšenú slezinu pri hustých šťavách. Soľný kvet je viacej zriedený než soľ samotná a soľ pálená. Prášková soľ je veľmi podobná obom týmto druhom. Jedna i druhá forma soli rozpúšťa lepšie ako obyčajná soľ, ale menej viaže. Horská soľ sa rozpúšťa horšie, ale ešte menej sa rozpúšťa rozriedená soľ, s výnimkou tej, ktorá má slabú chuť, ako je, napríklad, soľ z Kashanu. Takáto soľ silno viaže a dobre rozpúšťa. Ak horskú soľ viackrát premyjeme, vysúša, aj keď nie je pálená; sypká soľ lepšie čistí a ak pálenú soľ primiešame do studených jedál, zmení ich chuť. Andaranská soľ odstraňuje vetry; horkejšia soľ zasa lepšie rozpúšťa.

Všetky tieto druhy soli rozpúšťajú stuhnuté šťavy, no horká soľ rozpúšťa lepšie a viac hreje. Voda, v ktorej sa varili solené ryby, veľmi dobre čistí a používa sa na vysušujúce klystíry.“

POUŽITIE SOLI

KOZMETIKA

Pálená soľ čistí zuby od kameňa a vo forme masti redukuje krvné podliatiny, a to bez ohľadu na to, kde sa vytvorili. Zmiešaná s medom zlepšuje farbu pleti. Morská voda zbavuje kožných prasklín, ktoré vznikajú z chladu, a to ešte skôr, než sa z nich stanú rany. Zabíja vši a vstrebáva podkožné krvné zrazeniny. Úspešne sa používa proti svrabu a herpesu. Med so soľou je účinným liekom na podliatiny baklažánovej farby.

VYRÁŽKY A AKNÉ

Soľ s medom a hrozienkami vo forme liečivého obväzu pomáha pri hnisavých vyrážkach; v zmesi s mätou sivou a medom sa používa ako masť na vyrážky na sliznici; taktiež zabraňuje šíreniu pľuzgierov na sliznici (herpesu).

RANY A VREDY

Soľ rozožiera prebytočné tkanivo. Pomáha odstrániť vredovitý zápal a opary. Soľou s olivovým olejom a octom sa natierajte pri ohni, aby ste sa spotili. Zmiernite tak svrbenie, predovšetkým slizníc.

Soľ s olivovým olejom, priložená na popáleniny od ohňa, zabráni vytvoreniu pľuzgierov, najmä soľ s vlastnosťami bavraku. Pokiaľ ide o vyťahovanie a vysúšanie, látky s vlastnosťami bavraku sú neporovnateľné so soľami. Soľ lepšie rozpustí vlhkosť, potom vpije a naviaže na seba to, čo zostane v častiach orgánu. Pór so soľou je dobrý proti malígnemu vredu. Slaný roztok zo solených rýb je prospešný na hnijúce rany, ktoré prečistí. Malé solené ryby sú dobré na liečbu zahnívajúcich rán. Šošovica s morskou vodou lieči gangrénu, herpes, ružu a praskliny spôsobené mrazom. Pálené račie panciere so soľou vo forme prášku pomáhajú pri popálení ohňom; treba ich ponechať na popálenom mieste dovtedy, kým nevyschne. Chlieb, zmiešaný s vodou a soľou, je veľmi prospešný, ak si budete touto zmesou natierať opary.

KĹBY

Soľ s múkou a medom sa aplikuje na „stiahnuté nervy“. Obväzy s týmto prostriedkom treba prikladať pri bolestivej dne. Soľ zmiešaná s olivovým olejom je vhodná na natieranie končatín. Kúpanie v morskej vode pomáha pri nervových ochoreniach, napríklad pri trase, ochrnutí a znecitlivení. Proti bolestiam v bedrovom kĺbe účinne pomáha, ak si viackrát urobíte klystír s odvarom z nasolených rýb.

HLAVA

Soľ s dužinou kolokvinty sa natiera na akné na tvári; andaranská soľ zlepšuje mozgovú činnosť. Soľ, najmä andaranská, posilňuje a sťahuje zdurené ďasná; s octom sa používa na liečivý obväz pri bolesti v ušiach. Para z morskej vody je liekom na bolesť hlavy z chladu. Med sa zmieša s andaranskou soľou a teplá zmes sa púšťa do ucha. To čistí a vysušuje ucho a zlepšuje sluch.

OČI

Soľ hubí prebytočné tkanivo na viečkach a zväčšené spojivkové tkanivo prerastajúce cez rohovku a soľný kvet sa používa proti bielemu a sivému zákalu. Soľ s olivovým olejom a medom na gáze je užitočná ako obklad na oči; vstrebáva stuhnuté krvavé škvrnky v oku.

DÝCHACIE ORGÁNY

Ropná soľ s medom a octom sa prikladá na podnebie. Pomáha to pri angíne, opuchu jazyka a svalov ústnej časti hltana. Andaranská a ropná soľ, ako aj ďalšie druhy soli, oddeľujú viskózny hlien v hrudi. Slané kapary pomáhajú chorým na astmu; ak si ich dáte pred jedlom, uvoľnia žalúdok. Morskou vodou treba umývať prsník s nádorom. Zo šošovice varenej v morskej vode sa robí obklad pri nádoroch prsníka, ktoré vznikni následkom zastavenia krvi a mlieka v ňom.

STRAVA

Soľ pomáha vyvolať vracanie, hlavne ropná soľ a predovšetkým andaranská. Potláča pocit mrazenia v žalúdku. Para z morskej vody účinkuje proti vodnateľnosti.

Vylisovaná šťava z koreňa nátržníka plazivého zmierňuje bolesti v pečeni a lieči žltačku, ak sa pije niekoľko dní so soľou a medom. Pálené račie panciere, najmä ak sú pálené so soľou, majú schopnosť čistiť zuby.

VYLUČOVACIE ORGÁNY

Každá soľ uľahčuje prechádzanie potravy tráviacim traktom a vylučovanie stolice. Ropná soľ zbavuje hnijúceho hlienu, vody, žltej aj čiernej žlče a používa sa ako súčasť klystírov. Čierna soľ, ktorá je veľmi čierna, ale nie ropná, uvoľnuje hlien a čiernu žlč; čiernu žlč uvoľňuje aj horká soľ.

Andaranská soľ veľmi účinne uvoľňuje nezrelý hlien aj čiernu žlč a samotná soľ je mimoriadne prospešná pri úplavici (dyzentérii čiže červienke). Pomáha preháňadlám uvoľňovať čiernu žlč a viskózne tekutiny v častiach orgánov. Soľ sa používa spolu s horskou mätou sivou, pamajoránom, rozpusteným maslom a kvasnicami pri nádoroch semenníkov; s mätou sivou a medom zbavuje vredov na penise.

Z morskej vody sa robí klystír proti rezaniu v črevách. Niekedy sa dáva piť ako preháňadlo a potom na upokojuje pálenia od morskej vody treba vypiť slepačí vývar.

DRUHY SOLI

KUCHYNSKÁ SOĽ

Jedlá kuchynská soľ sa podľa pôvodu a spôsobu získavania rozdeľuje na kamennú, varenú, panvovú a sedimentárnu. Prírodné zásoby chloridu sodného vo svete sú vlastne nevyčerpateľné.

Za jednu z najdôležitejších minerálnych látok pre ľudský organizmus sa považuje kamenná soľ alebo halit. Tento úžasný minerál sa vyskytuje v rôznych farebných odtieňoch od bieleho, priesvitného, sivého až po červený, ktorého farbu tvoria rozptýlené čiastočky hematitu. Máva tiež žltý alebo modrý nádych, ktorý mu dodávajú čiastočky kovového sodíka. Čo sa týka stupňa priehľadnosti, má halit zvláštny jemný sklený lesk. V Rusku sa hlavné náleziská tohto prírodného minerálu nachádzajú pri Moskve, v Permskej oblasti a na Dolnom Povolží. Veľké ložiská kamennej soli sú na Ukrajine (v Donbase), v Poľsku, Nemecku a Rakúsku. Podľa sfarbenia k najčastejšie sa vyskytujúcim kryštálom patria bezfarebné, modré a červené. Kamenná soľ leží v hlbinách zeme v obrovských slojoch. Ťaží sa v baniach alebo v povrchových (otvorených) lomoch. Kamenná soľ má v Ruskej federácii približne 42až 43-percentný podiel na celkovej produkcii kuchynskej soli. Táto soľ sa vyznačuje malým obsahom prímesí, veľkým obsahom chloridu sodného (do 99 %) a malou vlhkosťou.

Kuchynská soľ – chlorid sodný sa vyrába a používa po priemyselnom očistení minerálu s názvom halit. Jestvuje a používa sa v rôznych formách: ako očistená a neočistená, nahrubo a najemno pomletá, čistá a jodizovaná kamenná soľ. Vyrába sa jej niekoľko druhov – soľ extra kvality, najvyššej kvality, prvej a druhej kvality. Čím je sorta soli vyššia a čím viac chloridu sodného obsahuje, tým menej látok nerozpustných vo vode sa v nej nachádza. Je samozrejmé, že najkvalitnejšia kuchynská jedlá soľ je slanšia a belšia než menej kvalitná. Pri ostatných triedach sú prípustné farebné odtiene dosiva, dožlta a doružova. V kuchynskej jedlej soli akéhokoľvek druhu by však nemali byť prímesi viditeľné voľným okom. Mimochodom, práve tak aj chuť akejkoľvek soli by mala byť čisto slaná, a nie horkastá či kyslastá.

Varená soľ je produktom odparovania prírodných soľaniek, ktoré sa ťažia zo zeme, alebo umelých soľaniek získaných rozpustením kamennej soli vo vode vháňanej cez vrtné otvory. Soľanky sa vyčistia od prímesí a odparia sa vo vákuových zariadeniach, čím sa získa vákuová soľ, alebo v otvorených plytkých nádržiach (panvách), čím sa získa tzv. panvová soľ. Varená soľ má jemnú kryštalickú štruktúru. Táto soľ, najmä vákuová, sa spravidla vyznačuje veľkým obsahom chloridu sodného, zanedbateľným množstvom prímesí a minimálnou hygroskopickosťou.

Usadená alebo jazerná soľ sa ťaží z dna soľných jazier. Najdôležitejšími náleziskami sú jazerá Baskunčak a Elton v Baškirsku, ktorých zásoby môžu uspokojiť potreby všetkej populácie na Zemi asi na 1 500 rokov. V slanej jazernej vode (v tzv. soľanke) sa soľ ukladá vo forme vrstevnatej usadeniny. Odtiaľ pochádza pomenovanie „usadená soľ“. Vyznačuje sa obsahom prímesí (ílu, hliny, piesku a pod.), ktoré jej dodávajú žltkasté alebo sivasté sfarbenie, vyššou vlhkosťou a hygroskopickosťou. Prirodzene usadená soľ sa ťaží zo soľných jazier mechanicky. Pri dobývaní soli z dna jazier sa používa rôzna technika: skrajpery, traktorové nakladače, buldozéry, kombajny, čerpadlá soli a frézové kombajny. Jazerná soľ sa premyje soľankou, odstredí sa a vysuší. Dôležité je oddeliť soľ od soľanky (nasýteného roztoku) a ílu, ktoré odtečú späť do jazera.

Vykryštalizovaná soľ alebo soľ z umelých vodných nádrží sa v južných oblastiach získava z oceánskej alebo morskej vody, ktorú odvádzajú do plytkých, ale rozsiahlych umelých nádrží. Voda z nádrží sa účinkom slnečného (prírodného) tepla odparí a soľ vykryštalizuje. Táto vykryštalizovaná soľ sa vyznačuje zvýšeným obsahom prímesí, a teda aj vysokou hygroskopickosťou a farebným odtieňom. Podiel vykryštalizovanej soli na celkovej produkcii soli je malý, predstavuje iba 1 až 1,5 %.

Kuchynská soľ sa po spracovaní rozdeľuje na jemnozrnnú (varenú) s veľkosťou kryštálov 0,5 mm; mletú (kamennú, usadenú, vykryštalizovanú) s veľkosťou kryštálov od 0,8 (melivo číslo 0) do 4,5 mm (melivo číslo 3); nemletú, vo forme hrudiek alebo zŕn do 40 mm, a jemnozrnnú jodizovanú soľ, obohatenú jodidom draselným (25 g na 1 000 kg soli).

Jedlú kuchynskú soľ balia pre maloobchod do spotrebiteľských a prepravných obalov. Soľ sa rozvažuje a balí (STN 13830-84) do spotrebiteľských balení (škatúľ a balíkov) z rôznych materiálov vrátane povolených vreciek, uzavretých tepelným zvarom, s netto hmotnosťou od 1 do 1 000 g.

HIMALÁJSKA RUŽOVÁ SOĽ

Asi pred 200 až 250 miliónmi rokov na seba narazili dve pevninské platne: terajšia India a horná časť Eurázie, následkom čoho sa časom vytvorilo najvyššie pohorie sveta – Himaláje.

Ložiská soli, ktoré boli predtým v oceáne, sa v dôsledku pohybov zemskej kôry vytláčali bližšie k povrchu. Počas toho sa miešali s magmou, a tak sa obohacovali o rôzne makroa mikroprvky. A práve preto je himalájska soľ jedným z najužitočnejších druhov soli na planéte.

Lekári a liečitelia už od najstarších čias vysoko oceňovali ružovú soľ pre jej vynikajúce liečivé vlastnosti. Už Alexander Macedónsky prikázal, aby ju privážali na slonoch cez hrebene indických hôr kráľovským rodinám a vtedajším aristokratom.

Podľa viacerých zdrojov himalájska soľ obsahuje 82 až 92 makroa mikroprvkov, zatiaľ čo v bežnej kuchynskej soli sú iba 2. Himalájska soľ spĺňa všetky súčasné požiadavky kvality. V súčasnosti sa ťaží v horských oblastiach Pakistanu. Nespracovaná himalájska ružová soľ má podobu kúskov horniny charakteristickej ružovej alebo fialovej farby. Jedlá himalájska ružová soľ sa predáva vo forme stredne veľkých kryštálov. Súvisí to s výsledkami výskumov, ktoré zistili, že ružová soľ sa najlepšie strávi, keď je kryštalickom stave.

Práve preto sa k baleniu ružovej soli často pridáva aj špeciálne strúhadlo na jej strúhanie. Jedlá ružová soľ sa používa v kuchyni spolu s inými druhmi dochucovadiel.

■ Liečivé vlastnosti himalájskej ružovej soli

Čistí telo od škodlivých látok, obnovuje a upravuje látkovú výmenu vody a soli; povzbudzuje chuť do jedla; podporuje obnovu buniek a omladenie celého organizmu; uvoľňuje svalové tkanivá; vyrovnáva psychický stav; ak sa použije do kúpeľa, má komplexný terapeutický účinok; nezadržiava vodu v tkanivách, ak sa používa v bežných dávkach (kuchynská soľ zadržiava tekutinu aj pri použití v minimálnych dávkach); pôsobí ako mierne preháňadlo a má močopudný účinok; zlepšuje krvný a lymfatický obeh; je dokonale stráviteľná pre organizmus, takže sa dostáva do buniek v pôvodnej, nezmenenej forme; zmierňuje stav po opitosti; pomáha pri bolestiach kĺbov.

■ Indikácie používania himalájskej soli

Poruchy trávenia; oslabenie imunitného systému – chronický únavový syndróm; ochorenia urogenitálneho systému; choroby pohybového aparátu (ochorenia chrbtice, dna, reumatizmus, artróza, artritída atď.); ochorenia ústnej dutiny a nosohltana (chrípka, parodontóza, bolesti zubov, angíny a ďalšie infekcie); endokrinné ochorenia (tyreotoxikóza, obezita, ochorenia prsníkov, ženská neplodnosť); bodnutia hmyzom – navlhčiť vodou a posypať soľou; problémy s metabolizmom; poruchy spánku; kožné ochorenia (herpes, vyrážka, psoriáza atď. Postihnuté oblasti kože navlhčite soľným roztokom a po niekoľkých minútach opláchnite vodou); hypertenzia; otrava; vodnateľnosť; astma.

■ Kontraindikácie soľných kúpeľov

- zhubné a tiež nezhubné nádory s tendenciou rásť;

- akékoľvek ochorenie krvi v akútom štádiu;

- progresívny glaukóm;

- tehotenstvo (druhá polovica);

- choroby, ktoré sa vyznačujú sklonom k vykašliavaniu krvi alebo krvácaniu;

- tuberkulóza v aktívnom štádiu počas kavernózneho procesu;

- precitlivenosť na soľ alebo jej neznášanlivosť;

- žilová nedostatočnosť dolných končatín (v chronickej forme);

- progresívna tromboflebitída;

- zápalový proces v akútnej forme pri zhoršení chronického ochorenia a jeho skomplikovanie akútnym hnisavým procesom;

- niektoré druhy kožných ochorení, ako sú napríklad praskajúce pľuzgiere (pemfigus), mokvavý ekzém a ďalšie; niektoré štádiá obličkovej nedostatočnosti (v chronickej forme).

■ Spôsoby použitia himalájskej ružovej soli

- Ako prevencia a liečba celého radu ochorení alebo jednoducho na odstránenie škodlivín pomocou liečivého roztoku soli, soľných kúpeľov, inhalácie, vyplachovania, kloktania alebo obkladov.

- Na ionizáciu vzduchu soľnými lampami ako spôsob prevencie respiračných ochorení.

- Ako dezodorant. Na tento účel stačí príslušné miesta navlhčiť soľným roztokom. Soľ zabraňuje rozmnožovaniu baktérií a je to oveľa bezpečnejšia substancia než súčasné dezodoranty s veľkým množstvom chemikálií.

- Ako voda po holení. Soľný roztok vynikajúco upokojuje pokožku a odstraňuje začervenanie.

- Využitie v potravinárskom priemysle. Himalájska soľ nielenže lepšie chutí, ale je aj oveľa prospešnejšia než obyčajná soľ.

Table of Contents

DRUHY SOLI A ICH POUŽITIE

OD AUTORA

POUŽITIE SOLI

DRUHY SOLI