„Billyho“ Eduarda Alberta Meiera

Fantóm

a

Obchodník s dievčatami

Satan zožne bohatú úrodu...

Romány

(1. zväzok)

Ukážka z elektronickej knihy

Text © „Billy“ Eduard Albert Meier

Vydavateľ: Richard Lunter – KICOM

Telgárt 16, 976 73, IČO: 33826781

Z nemeckého originálu knihy Das Phantom / Mädchenhändler preložila:

PhDr. Jana Fukerová

Editovali: Silvia Budayová, Ivan Mikulík

ISBN: 978-80-89780-16-7

Vydanie prvé, rok 2017

knihy@bobooks.sk, www.bobooks.sk

Všetky práva vyhradené.

Žiadna časť tejto publikácie nesmie byť rozširovaná, kopírovaná bez písomného súhlasu majiteľa autorských práv.

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2018

Dodatok

Nevyhnutný predpoklad pre porozumenie kníh od “Billyho” Eduarda A. Meiera.

Na základe vlastných namáhavých a nervy vysiľujúcich skúseností pri preklade knihy «Kelch der Wahrheit – Kalich pravdy» do angličtiny – po prvýkrát realizovaný v spolupráci s profesionálnou pomocou prekladateľskej firmy – sa definitívne potvrdilo, že komplexne správny preklad našich diel, presne podľa zmyslu, z nemčiny do iného pozemského jazyka nie je možný. Pretože naši priatelia Plejaren došli na základe vlastných vysvetlení svojich jazykovedcov k tomu istému poznatku, rozhodla sa spoločnosť FIGU Švajčiarsko (materské centrum) neprekladať a netlačiť, okrem «Kelch der Wahrheit - Kalich pravdy» žiadne ďalšie knihy v iných cudzích jazykoch. Naše úsilie sústredíme na udržanie a rozširovanie originálnych textov.

Za nedorozumenia, ktoré neodvratne vyplynú z prekladov a za chybné preklady, nemôžeme a nechceme prebrať žiadnu zodpovednosť.

My, ‹Billy› Eduard A. Meier (BEAM) a FIGU Švajčiarsko, dovoľujeme preklady našich kníh a príručiek do cudzích jazykov. Pritom je potrebné dodržať nasledujúce podmienky:

1. Ak chce nejaká osoba alebo zoskupenie prekladať knihu alebo text – s úmyslom zverejniť ju v tlačenej alebo elektronickej podobe –, musí si najprv ujasniť stav veci so spoločnosťou FIGU Švajčiarsko.

2. Copyright a licencia diela ostávajú v každom prípade neobmedzene vlastníctvom BEAM, poprípade FIGU Švajčiarsko. Pred prekladom je preto potrebné získať u BEAM, poprípade u FIGU Švajčiarsko, písomné povolenie a podľa toho musí byť uzavretá zmluva.

3. Preklad musí byť realizovaný priamo z nemeckého originálneho textu.

4. Príslušná osoba alebo zoskupenie je zodpovedná za zabezpečenie čo možno najlepšieho prekladu. FIGU Švajčiarsko nepreberá žiadnu záruku a zodpovednosť za správnosť prekladov, pretože je nemožné korektne prekladať z nemeckého jazyka do iných jazykov.

5. Meno prekladateľa poprípade prekladateľky musí byť priložené pri každom preklade. Ak v nejakej krajine ešte neexistuje študijná alebo krajinská skupina FIGU, je zmysluplné a žiaduce rovnako zverejniť aj adresu prekladateľa alebo prekladateľky.

6. Texty, ktoré budú uverejnené iba v elektronickej podobe, musia byť v príslušnej krajine k dispozícii dcérskej spoločnosti FIGU (študijná alebo krajinská skupina), v prípade, ak existuje. Táto dá text na internete k dispozícii dvojjazyčne a bude priebežne sledovať všetky možné korektúry príslušného dokumentu.

7. Ak v príslušnej krajine ešte neexistuje žiadna študijná alebo krajinská skupina, budú preložené texty zverejnené na webovej stránke FIGU- materského centra pre príslušnú krajinu.

8. U kódovaných textov o duchovných náukách (okrem kontaktných správ a románov) musí byť na porovnanie spolu vytlačený aj nemecký originálny text.

9. Tento text je potrebné uviesť dvojjazyčne v úvode každej knihy poprípade každej brožúry.

FIGU- knihy sú mimoriadne diela s absolútne presnou výpoveďou, ktorá je rozhodne schopná obohatiť Váš myšlienkový svet, keď sa čítaniu venujete pozorne, otvorene a bez predsudkov. Výpovede v dielach sú veľmi precízne iba preto, že nemecký jazyk je v súčasnosti schopný ako jediný na našej Zemi, vyložiť vo svojom bohatstve vyjadrovacích prostriedkov všetky nevyhnutné aspekty a vysvetlenia názorne a jednoznačne, presne tak, ako musia byť pochopené.

Použité staré nemecké písomné, pravopisné a vyjadrovacie prostriedky – ktoré snáď občas pôsobia trochu zvláštne alebo svojsky – sú odpradávna stanovené tak, aby boli už vopred vylúčené interpretácie alebo nedorozumenia a súčasne by mohla byť téma vyčerpaná podrobne, logicky a jasne, čo je v dnešnej dobe možné výlučne iba v nemeckom jazyku. Vysoko precízne a absolútne akurátne vysvetlenia v nemeckom jazyku nemôžu byť v súčasnosti rovnocenne preložené do žiadneho iného jazyka, ktorý existuje na Zemi, čo sa dá odôvodniť tým, že žiaden iný pozemský jazyk nedisponuje rovnakými precíznymi výrazmi ako jazyk nemecký. Táto okolnosť si vyžaduje pri prekladoch podľa toho, o aký jazyk sa jedná, viac alebo menej rozsiahle vysvetlenia, popisy a synonymá, ktoré však výpoveď rozmazávajú a robia ju nezrozumiteľnou. Preto sa nástojčivo odporúča každému človeku, ktorý sa chce dôkladne zaoberať duchovnými náukami a ich aspektmi, ak z nich chce čerpať veľké hodnoty pre svoj ďalší život, dôkladne sa naučiť nemecký jazyk vo svojom celom bohatstve a v jeho rozsiahlej mnohostrannosti, aby mu vždy porozumel. Iba ten, kto sa podrobí námahe naučenia sa nemeckého jazyka, má aj skutočne záruku, že bude nemecké texty rozumieť komplexne a zreteľne a úplne vyčerpá ich bohatstvo...

Predslov

Oba romány „Fantóm“ a „Obchodník s dievčatami“ (1. zväzok trilógie), ktoré vám predkladáme, rozprávajú o vzrušujúcich príbehoch absolútneho superhrdinu – hrdinu, popri ktorom vyzerajú dnešní hrdinovia z kín a románov ako malí chlapci, ktorí sa ženú za bezvýznamnými detskými snami.

Gelion, muž, ktorý sa zjaví vždy znenazdajky – ako Fantóm!

Ako pričarovaný sa odrazu zjaví uprostred diania a dominuje v ňom sebe vlastným a celkom nezameniteľným spôsobom – a rovnako nečakane, ako šibnutím čarovného prútika, keď jeho zásahy už nie sú potrebné, znovu zmizne. Akoby počúval vnútorný seizmograf a nasledoval svoj zabudovaný kompas, pretože sa vždy objaví tam, kde je človek v núdzi a kde ho potrebujú.

So svojím neklamným citom pre ľudí, pre ich úmysly a motivácie a so svojím ostražitým pozorovaním nespravodlivosti je neustále na stope zločinectvu, kriminálnemu počínaniu a zlu, proti ktorému bojuje všetkými prostriedkami, ktoré má k dispozícii, aby ho uvádzal na poriadok. V boji proti zvrhlostiam, ktorý si sám vyvolil, sa nebojí ničoho a pre tých, ktorí sa tvrdohlavo preukazujú ako ničitelia, nemá zľutovania. Ak im je už raz na stope, nedá sa ničím pomýliť a s neklamnou istotou rozpozná úmysly a ciele zločincov a skríži ich plány a intrigy bez toho, aby sa pýtal na nebezpečenstvá, ktoré z toho pre neho a pre jeho život vyplývajú. Svojím konaním kladie tým, ktorých prenasleduje, absolútnu otázku o zmysle ich existencie. Je nad slnko jasnejšie, že na túto otázku existuje len jediná platná odpoveď, ktorá ho môže zastaviť – totiž nezlomné svedectvo o plnohodnotnom, pokojnom a pokrokovom živote. Muž ako Gelion totiž nemôže inak, len zastávať dobro a život a bojovať proti zlému a zvrhlému. Prvé, čo na ňom zaujme, je neuveriteľné tempo, ktoré pramení z jeho nezameniteľnej rozhodnosti – a to druhé je jeho schopnosť regenerácie, ktorá zjavne vyplýva z toho, že každé dianie, každé slovo a každú udalosť berie ako dané a reaguje na ne úplne vecne a neutrálne.

Jeho počínanie a život stoja v službách života. Nikdy by si nemohol vybrať inú cestu ako cestu práva a zákona. Cesta života je jeho cesta a jeho život a všetko, čo túto cestu ohrozuje, vyzýva Geliona, Fantóma, a jeho fenomenálnu silu bojovať, a táto výzva sa môže ľahko stať tancom smrti pre vyvrheľov a zločincov. Gelion, ktorý sa neustále stavia na stranu práva a na stranu zákonov života a tieto má po svojom boku, neúprosne vyzýva nepriateľov života – a ak to nerobí on sám, potom je on vyzvaný nimi. Avšak vždy a bez výnimky sú dobro a pravda silnejšie ako klamstvo, skaza a zločin – a tak sa stáva, že vo všetkých týchto situáciách je a môže byť iba jeden jediný víťaz: Gelion, Fantóm!

Aký je Gelion? Bojovný, silný a divoký, rozvážny a vysoko inteligentný, rovnako však aj pokojný ako baránok, so srdcom na správnom mieste a starostlivý ako dobrá mama. Muž plný zdanlivých protikladov, výbušný ako sopka, no napriek tomu homogénny a ľudský – muž, aký môže existovať iba v románe alebo v snoch. Ostatní muži popri ňom blednú a stávajú sa bezfarebnými prízrakmi, úplným tieňom pojmu muž, ktorý v osobe Geliona nadobúda celkom nový význam. Niet sa čo čudovať, že nielen pekné, mladé a neskúsené dievčatá, ale aj skúsené silné ženy, u ktorých sa očakáva odmeranosť, vyrovnanosť a rozvaha, sa v jeho prítomnosti menia na užasnutých anjelov, ktorí nepoznajú svet a často sa zvyknú pozabudnúť a nanovo definovať pojem niekoho zbožňovať. Ženy v živote Geliona zohrávajú významnú úlohu, nič iné sa u superhrdinu ani nedá očakávať.

Zažijeme jeho prvú lásku a priateľstvá so ženami – a pochopíme, že je aj v tomto ohľade prekvapujúco hrdinský a bezpríkladne ľudsko-mužský.

Zatiaľ, čo my spoznávame jeho myslenie, cítenie a názory, on získava naše priateľstvo a obdiv a my začíname tiež pomaly chápať, prečo je Gelion viac ako hrdina a vysnívaný muž – a postupne sa do nás vkráda zvláštny pocit blízkosti a tiché tušenie toho, aký prekrásny by život mohol byť, keby táto vymyslená postava v skutočnosti naozaj existovala.

Gelion sa javí ako nenápadný mladý muž, z ktorého sa však čoskoro vykľuje mužský nadčlovek. Zjaví sa ako prízrak zo svojej minulosti a prítomnosť ožiari ako jasné svetlo, ktorého oslepujúca žiara najprv zviditeľní všetko negatívne a zvrhlé, a potom to jednoducho zničí. Gelion definuje pojem nadčlovek úplne nanovo, pretože je aj napriek všetkým svojim hrdinským činom absolútne ľudským, neskazeným a verným mladým človekom, ktorý má dobré srdce. Je vždy spravodlivý a zo zásady pripravený dať každému, kto chybuje, znovu šancu, aj keď proti zločincom a kriminálnikom bojuje ako starogermánsky bojovník. Až keď mu jeho zvrhlí protivníci nedajú žiadnu inú možnosť, udiera a vtedy je vo svojej rigoróznej efektívnosti absolútne radikálny. Kto však prijme jeho ruku a upustí od svojho zločineckého počínania, ten získa v Gelionovi absolútne verného priateľa.

Dvojromán, ktorý vám predkladáme, nám ukazuje svet, aký by sme si želali v našich najtajnejších snoch: čistú lásku a priateľstvo, opodstatnenú dôveru a neustále víťazstvo čestnosti a dobra proti zločineckým kriminálnikom. Román nám neponúka žiaden blažený svet bez boja, ale svet, v ktorom sa boj oplatí, pretože ním sa preseká cesta pre lepšiu budúcnosť.

Dvojromán „Fantóm“ a „Obchodník s dievčatami“ je (ako aj oba ostatné zväzky trilógie) veľmi špeciálny. Poviedky nie sú len dobre vymyslenými strhujúcimi príbehmi, hoci vyvolávajú tento dojem, a nie sú ani príbehmi s biografickými a autobiografickými črtami. Hoci obsahujú z každého niečo, nemožno ich zaradiť ani k dobrodružným, kriminálnym či ľúbostným románom. V každom prípade sú medzi riadkami občas učebnicou a občas sú jednoducho len poučné (ale kto by čakal od Billyho niečo iné?!)

Pán Gelion,

Fantóm – muž ako zemetrasenie

Správa o jednorukom švajčiarskom súkromnom detektívovi, ktorý počas posledných dvanástich rokov pred začatím tretej svetovej vojny prenasledoval v Oriente, vo Švajčiarsku, na Blízkom i na Ďalekom Východe tých najhorších vrahov, priekupníkov s omamnými látkami, obchodníkov s bielym mäsom a ostatných zvrhlých zločincov, ktorí svojimi vražednými skutkami terorizovali celé oblasti. Najhoršie bolo, čo sa organizovaného zločinu týka, obzvlášť posledné jeden aj pol desaťročie pred treťou svetovou vojnou.

Epocha zločinu, ako ho dovtedy Zem nepoznala a ktorý prekonal všetko, čo sa dovtedy udialo, pretože zákony jednotlivých štátov boli príliš slabé a nesprávne humanistické. Preto sa švajčiarsky súkromný detektív Gelion, ktorého každý bežne volal pán Gelion alebo Fantóm, postavil proti organizovanej zločinnosti, ktorá vyčíňala v mnohých krajinách. V zločineckých kruhoch ho nenávideli, báli sa ho ako moru, pretože keď mu niekto masívne vzdoroval, Fantóm nepoznal zľutovanie.

Svojich protivníkov, ohavné vraždiace kreatúry, však zabíjal vždy iba v absolútnej sebaobrane – keď bol ohrozený jeho vlastný život alebo život iného dobrého človeka. Jedna legenda hovorí, že iba za posledných dvanásť rokov poslal na smrť viac krvilačných zločincov bez svedomia, ako by to bol urobil policajný zbor akejkoľvek krajiny pri policajnom zásahu. Hoci nikdy dopredu nevedel, či vyjde z boja s hanebnými vrahmi či ostatnými ťažkými zločincami živý alebo mŕtvy, pri každom z týchto bojov vrhal svoj život bez rozmýšľania na misky váh smrti, a to z jediného dôvodu – aby ochránil dobrý život. Fantóm, ako tohto muža zvyčajne nazývali, sa v skutočnosti volal Gelion a iba málokto vedel, že je to jeho pravé meno. Už ako veľmi mladému, keď cestoval po svete, učil sa, pracoval a snažil sa viesť plnohodnotný život, mu napadla myšlienka stať sa súkromným detektívom. Jeho úmysly boli jasné – bojovať proti vražednej zločinnosti, pretože riadne poriadkové orgány jednotlivých štátov toho v dôsledku nedostatočných zákonov neboli schopné. V dôsledku toho prišiel vo svojom dvadsiatom piatom roku života počas jednej honby za zločincom v južnom Turecku pri autobusovej nehode o ľavú ruku. Napriek tomu však svoje povolanie súkromného detektíva vykonával naďalej, a to ešte precíznejšie a efektívnejšie ako predtým.

Pre vražedný zločinecký svet sa stal ešte nebezpečnejším a nemilosrdnejším a už čoskoro dosahoval úspechy na hranici nemožného, ktoré viedli k tomu, že bol vládami rozličných krajín vyzývaný na pomoc v boji so zločincami a dostával od nich zvláštne právomoci, zatiaľ čo sa ho vo všetkých zločineckých kruhoch obávali viac ako akejkoľvek zvrhlej beštie.

K ženám, dievčatám a deťom mal veľmi špeciálny vzťah, čo však nevylučovalo, že čestne a korektne, s prirodzenou priateľskou láskou a láskou k blížnemu, zaobchádzal aj s mužmi. To bolo dôvodom, pre ktorý bol rovnako ženským, ako i mužským pohlavím popisovaný ako čistý, čestný, milý a korektný človek. Ženy a dievčatá o ňom rojčili ako o najúžasnejšom mužovi, aký bol kedy stvorený. Avšak aj v mužskom svete požíval úctu, rešpekt a imidž skutočného muža a priateľa najlepšej kvality, ktorá bola pre väčšinu mužov nedosiahnuteľná a od čias Matuzalema sa objavovala iba mimoriadne zriedkavo. Avšak tak, ako bol pán Gelion, Fantóm, uctievaný a vážený v kruhoch, ktoré si ctili zákony, tak bol nenávidený a preklínaný u podlých, vražedných kriminálnikov, ktorí mu priali skorú a krutú smrť.

Divoký život tohto jedinečného muža, tohto pána Geliona, Fantóma, ktorého činy strčia do vrecka všetkých románových hrdinov vymyslených spisovateľmi, sa po tretej svetovej vojne trochu upokojil. Odvtedy sa zákony mnohých krajín upravili a zmenili, čím bolo možné proti organizovanej vražednej zločinnosti lepšie bojovať prostredníctvom štátnych orgánov, čo viedlo k tomu, že miera ťažkej kriminality rapídne klesala a opäť vládol poriadok. Iba veľmi zriedkavo bol nejakou vládou požiadaný o pomoc, a preto až dodnes žije svoj pokojný život. Vražedných kriminálnikov naháňa väčšinou už iba vo svojich spomienkach a občas sníva o niekdajších dobrodružstvách a o mnohých milých priateľoch oboch pohlaví, ktorí ho často navštevujú alebo ku ktorým sa vyberie, aby si v láske, rešpekte a priateľstve zaspomínali na staré časy.

Fantóm

Román

od

„Billyho“ Eduarda Alberta Meiera

1. kapitola

Bol osamelým vlkom, v každom ohľade tvrdým a nemilosrdným nielen voči sebe samému, ale predovšetkým voči zverskej zločinnosti, voči vrahom, otrokárom či obchodníkom s dievčatami. Odvtedy, čo bol prepustený z väzenia, kde si za nič odsedel štyri dlhé roky, hnal sa celé roky nepokojne po svete.

Sám najlepšie vedel, že aj on nesie osobnú zodpovednosť za vtedajšie udalosti, tiež však vedel, že táto zodpovednosť nebola taká veľká, aby kvôli tomu strávil štyri roky v base. Všetko sa to začalo vlastne úplne nevinne jedného dňa, keď mu jeho sestra predstavila svojho mladomanžela. Vtedy bol ešte veľmi mladý, príliš mladý na to, aby dokázal všetko pochopiť v priebehu niekoľkých okamihov. Jeho sestra sa najprv vydala v Hohentengene v Nemecku a až potom prišla ukázať domov svojho ženícha. Krátko po svadbe sa potom so svojím mužom vrátila do rodičovského domu, pretože najšťastnejšia bola doma vo Švajčiarsku. Keď po prvýkrát uvidel muža svojej sestry, mal presne šestnásť rokov. A práve tento mladý vek sa mu vtedy stal osudným, pretože bol ešte príliš mladý a neskúsený.

Už od svojho raného detstva bol samotárom a rojkom, ktorého okolitý svet príliš nezaujíma.

Sám so sebou a so svojimi neuveriteľne odvážnymi a starými múdrymi filozofiami, ďaleko od sveta, tak sa cítil najšťastnejšie. Jeho myšlienky, ktoré často nedokázali pochopiť ani dávno dospelí ľudia a ľudia vo vysokom veku, nikdy neodpočívali, ale túlali sa nekonečnými diaľavami. Vyhovoval mu Aristoteles, Sokrates, Schopenhauer a podobní, oni boli pre neho tými pravými partnermi pri rozhovoroch. Sám učiteľ z jeho prvých školských rokov ho považoval za fenomenálneho a nadpriemerne geniálneho. Avšak pre neho samotného bolo všetko celkom jednoduché, bol skrátka rodeným filozofom a géniom v každom remesle a odbore. Avšak voči vplyvom reálneho okolitého života bol labilný, pretože týmto smerom sa jeho myšlienky neuberali. Dôverčivo prijal pozvanie na pohárik od svojho švagra na uvítanie a vypil pohár vína, ktorý mu podával. Netušil totiž, že hostiteľ je v skutočnosti mizerným a prefíkaným darebákom, ktorý v časoch druhej svetovej vojny patril k Hitlerovej mládeži a do nacistického spolku a o čestnej práci si myslel azda len toľko, že pracovať majú iba tí, ktorí sú natoľko hlúpi, že im to robí radosť.

To o ňom však vedeli len jeho rodičia a súrodenci, jeho novomanželka o tom nemala ani potuchy. Ani vo sne jej nenapadlo, že ráno neopúšťal dom, aby si šiel za čestnou prácou, ale aby svoj pravidelný príjem získaval prepadmi, krádežami a podobnými činnosťami.

Áno, ten prekliaty lotor vtedy „okorenil“ víno, ktoré Gelion pil, nejakou drogou. Tá spôsobila, že za krátky čas po vypití stratil vlastnú vôľu, bol na neudržanie a pociťoval stále väčší a väčší smäd, až sa celkom stratil vo svojej nerozvážnej opitosti.

Keď sa potom o celé hodiny neskôr prebral z príšerného ožranstva s pekelnými bolesťami hlavy, cítil sa, akoby mal v hlave samotného diabla, pretože mal strašnú opicu. Jeho prekliaty švagor sa na neho výsmešne zaškľabil a povedal mu, že vo svojej mizernej opitosti prepadol ženu, znásilnil ju a okradol. Hrozne vyľakaný uveril nečestným švagrovým slovám a podriadil sa mu. Svoju kriminálnu biedu a bezodný strach sa pokúsil utopiť v alkohole, avšak takto bolo všetko iba horšie.

Jeho švagor založil bandu, ktorá sa zapodievala predovšetkým prepadmi a krádežami – viac ako celé dva roky. A on, Gelion, bol hrozbami a vyhrážkami nútený k spolupráci, pretože ho inak udajú na polícii kvôli lúpežnému prepadu ženy. A príšerný strach pred zamrežovaným väzením bol väčší ako strach pred bezprávím, ktoré konal. Mozog, ktorý bol neustále omamovaný alkoholom, už nebol schopný jasne myslieť, a tak sa podriadil tlaku švagra a nechal so sebou manipulovať.

Po viac ako dvoch rokoch bola celá banda chytená a uväznená. Všetci vykazovali viacero recidív, jeden z nich ich mal dokonca štyridsaťdva. Iba jeho triko bolo doteraz nepoškvrnené, pretože sa ešte nikdy nedostal do rozporu so zákonom. Odhliadnuc od nerozvážnych mládežníckych činov, ktoré boli takto aj vyhodnotené, nemal na svedomí nič.

Jeho milému švagrovi sa ešte aj po zatknutí podarilo utiecť a usadil sa v Nemecku, čo bolo dôvodom toho, že sa s ním jeho sestra čoskoro rozviedla. V dôsledku chýbajúceho bossa zločineckej bandy, ktorého nebolo možné dolapiť, bol jedným nesvedomitým dedinským policajtom za vodcu označený Gelion, za čo bol aj odsúdený. Že ním v skutočnosti nebol, mu neuveril ani najvyšší súd. Všetci tí, ktorí už boli v minulosti trestaní, boli odsúdení na nanajvýš dva mesiace podmienečne, zatiaľ čo on, políciou a aj členmi bandy zlomyseľne označený za bossa, musel pykať osemnásť mesiacov nepodmienečne. Následne nato utiekol, usadil sa vo Francúzsku a prihlásil sa k cudzineckej légii. Tam sa učil rýchlo a veľa. Nepáčilo sa mu však, že k oddielu patrilo veľa kreatúr, ktoré zabíjali predovšetkým kvôli uspokojeniu svojich zvrhlých chúťok a neboli ničím iným, než krvilačnými vrahmi. Tak sa po krátkej dobe rozhodol za životunebezpečných podmienok dezertovať a vrátil sa späť do Švajčiarska. Tam sa v Basli na hranici prihlásil na kriminálnej polícii, pretože sa domnieval, že lepšie, ako byť neustále prenasledovaný, bude odsedieť si trest.

Za svoju dobrú vôľu bol však zle odmenený, pretože na začiatok ho na základe psychiatrického posudku strčili do blázinca v Rheinau. Po mesiaci ho odviedli do kantonálnej väznice v Regensdorfe s informáciou, že mu za jeho prečiny nemôžu byť priznané žiadne poľahčujúce okolnosti, nakoľko je nadpriemerne normálny, a tak je plne zodpovedný za svoje konanie. Tu sa ešte len začala cesta jeho utrpením, keď s ním zaobchádzali, akoby nebol ničím. Najvyšší súd v Zürichu, kam proti pôvodnému rozsudku podal odvolanie, ho potom odsúdil na tri roky strávené v pracovno-výchovnom zariadení.

Takto si napokon odsedel s nekonečnými dňami, týždňami a mesiacmi vyšetrovacej väzby celé štyri roky. Tu začal pochybovať o spravodlivosti a naučil sa zákonníky a nespočetné iné diela skoro naspamäť, pretože sa chcel rehabilitovať. V priebehu prvých dvoch rokov sa však upokojil a vstúpil do seba. Učil sa a bifľoval každú voľnú minútu a vo väzení sa stal ešte väčším géniom, ako sa ním už narodil.

Každým dňom stráveným vo väzení rástol a dozrieval v uvedomelého muža. Po štyroch rokoch väzenia, keď vyzeral o desať rokov starší, ako v skutočnosti bol, ho prepustili. Nič ho nemohlo zadržať v rodnom kraji, a tak utiekol a bezcieľne sa túlal po svete. Často sa snažil usadiť a päťkrát sa pokúšal oženiť. Avšak dvakrát mu boli jeho milé vytrhnuté zo života, raz prírodnými živlami a raz uhryznutím hada. Dvakrát sa jeho zásnuby nekonali z iného dôvodu – zlyhalo dievča. Po piatykrát bola jeho snúbenica, Jordánčanka, počas jeho neprítomnosti predaná jeho kriminálnym švagrom, ktorý obchodoval s dievčatami a bola donútená k sobášu.

Šieste dievča bolo zavraždené pred jeho očami svojím vlastným otcom, pretože tento nechcel, aby sa jeho dcéra vydala za Európana a k tomu ešte neveriaceho. Tak sa menila celá jeho bytosť, až sa stal tým, čím je dnes – Fantómom.

Ak zločinectvo odjakživa pokladal za niečo zlého a vo väzení sa ho dokonca naučil nenávidieť, tak ho teraz naplnil smrteľný hnev a nenávisť voči vrahovi svojej nevesty, aj keď ním bol jej vlastný otec. Vtedy bol proti nemu úplne bezmocný, bol neozbrojený a obklopený kričiacou masou ľudí, z ktorej aj on sám unikol iba o vlások. O niekoľko dní neskôr si zadovážil rozličné zbrane a utiahol sa do samoty divočiny, aby sa s nimi naučil zaobchádzať. Smrť jeho nevesty nemala zostať nepotrestaná.

Podľa starých manierov Divokého Západu si vyhotovil puzdro na revolver a do neho uložil dlhý, ťažký revolver značky magnum. Potom nasledovali ešte tri špeciálne puzdrá na moderné rýchlopalné pištole kalibru sedem šesť päť. Cvičil deň čo deň – cielil a strieľal, cielil a strieľal.

A v krátkom čase sa stal presným strelcom.

Potom nasledovali týždne a mesiace, počas ktorých sa cvičil v rýchlom vyťahovaní zbraní a strieľaní – z každého postavenia a polohy. Pritom žil vo voľnej divočine medzi hadmi a krvilačnými dravcami. A tak sa mu príroda stala učiteľom. Naučila ho rozdielom medzi dobrom a zlom a objasnila mu, že od prastarých čias ona sama ničí a kynoží všetko vražedne zvrhlé a podporuje zdravý a dobrý život. A príroda v ňom našla dobrého žiaka, pretože ochotne prijímal jej zákony a so svojimi poznatkami sa stával divokým a osamelým vlkom, ktorý verne a s neúprosnou nemilosrdnosťou nasledoval jej dávno stanovené zákony.

Potom, po ôsmich mesiacoch, sa tak napokon stalo. Svoje zbrane ovládal tak geniálne a fantómovo, akoby boli súčasťou jeho rúk.

Vydal sa teda hľadať vraha svojej nevesty. Celé dva mesiace sa štval tou najdivšou divočinou na území bez zákona na severe Západného Pakistanu, na úpätí západného pohoria Himalájí v pakistanskom Kašmíre, kam utiekol otec zabitého dievčaťa pred políciou. V neľútostnej naháňačke dohnal vraha do kráľovstva Swat, kde ho chytil a v pekelnej prestrelke ho priamo pred bránami kráľovského domu konečne zastrelil.

Keďže sa to všetko udialo pred domom kráľa Swatu, týmto činom na seba upozornil a výsledkom bolo, že si ho kráľ povolal k sebe domov. Tu mu Gelion všetko dopodrobna vyrozprával. Kráľovi sa tak zapáčil, že si ho najal, aby ukončil vyčíňanie banditov na hraniciach územia bez zákona, takže počas nasledujúcich desiatich mesiacov zdokonaľoval svoje umenie prenasledovaním zločincov. S honorárom, ktorý dostal od kráľa, odišiel do Colomba na Ceylone, tu zverboval rovnako zmýšľajúce dievčatá a mladých mužov okolo seba, podučil ich vo svojom umení boja proti zločincom a založil LSPDG – tajnú súkromnú skupinu detektívov na medzinárodnom území.

Po dvoch rokoch dorazil späť do Teheránu v Iráne, kde sa stretol a spriatelil s Američankou Judy Reedovou zo San Francisca a vytrhol ju z pazúrov istého Alfreda Christiansena, nemeckého priekupníka s hašišom. Keďže v ňom Judy videla vďaka jeho šikovnosti veľkú podobnosť s hrdinami Divokého Západu, ktorých ona sama veľmi obdivovala, rozhodla sa, že napíše jeho životný príbeh, čo napokon aj učinila. Spočiatku ho oslovovala jednoducho pán Gelion, neskôr pridala malý dodatok Fantóm, ktorý sa postupne začal používať v mnohých kruhoch a udržal sa až dodnes.

A ešte mnohí sa trasú aj v túto hodinu, keď čo i len začujú meno pán Gelion alebo Fantóm. A tí, ktorí sa trasú, vedia prečo, pretože pre nich, pre tie vražedno-zločinecké kreatúry, znamenajú tieto mená skazu a smrť. Už len pomenovanie samo ukrýva v sebe záhubu ich zverského vraždiaceho života.

Judy Reedová odišla späť do San Francisca, pretože za pomoci Geliona našla cestu do normálneho života a o nejaký čas neskôr úspešne ukončila štúdium medicíny. Avšak to bolo už dávno – pred skoro štyrmi rokmi, zatiaľ čo on, Gelion, znepríjemňoval život zločineckému svetu a naháňal mu strach. Boli to roky, počas ktorých naháňal a zničil veľa zločincov, otrokárov a priekupníkov s omamnými látkami – a bolo ich tak veľa, že ich už dávno prestal počítať. Už dávno na to nepomyslel, rovnako ako na všetky tie vojny a revolúcie, do ktorých bol vždy nechtiac vtiahnutý, pretože pri vykonávaní svojho kriminalistického povolania menil krajiny ako košele.

Stal sa osamelým a nemilosrdným vlkom so semenom ničenia v srdci, bol proti akémukoľvek vražednému životu, ktorý plodil zločinecký svet. Avšak v mene dobrého života vrhal bez rozmýšľania svoj vlastný život do boja, nikdy nemysliac na to, že by ho mohli zabiť. Na to nepomyslel nikdy, pretože videl iba núdzu a biedu utláčaných, ktorí boli vrahmi a otrokármi bezohľadne vykorisťovaní a vraždení. A boli to práve tieto vraždiace kreatúry, ktoré v sebaobrane bez váhania ničil a vrhal ich satanovi do ryčiaceho pažeráka. Nad tým sa ale nezamýšľal, pretože to bol pradávny zákon, vôľa a poslanie prírody, aby bol zlý a odrodený život vykynožený a zničený – nemilosrdne a bez rozmýšľania. To všetko však, samozrejme, iba v priamej sebaobrane, nikdy nie, keď už bola vraždiaca kreatúra pod bezpečným dohľadom justície.

To objasnil aj vládam rozličných krajín a mnohí veľkí páni boli rovnakého názoru ako on. Aj to, že i Perzia zaviedla veľmi tvrdé tresty za obchodovanie s omamnými látkami a ich výrobu, bolo dielom Geliona. Avšak aj to je iba jeden čin z mnohých.

Table of Contents

Titulná strana

Tiráž

Dodatok

Predslov

Pán Gelion,Fantóm – muž ako zemetrasenie

Fantóm Román od „Billyho“ Eduarda Alberta Meiera

1. kapitola

Obchodník s dievčatami Satan zožne bohatú úrodu... Román od „Billyho“ Eduarda Alberta Meiera