Ako ostať mladá (Ukážka)
Author: Sara Gottfriedová
Date: 2018-04-10 22:00:00+00:00
Description: Prečo majú mnohí pocit, že naším osudom je celulitída, veľké brucho a obezita? Prečo pri starnutí tolerujeme ochabnutú pokožku, úbytok energie a znížené libido a považujeme ich za nevyhnutné? Ľudské telo je úžasné, no nedostávame ho s doživotnou zárukou. Sara Gottfriedová, lekárka a expertka na…
Publisher: Ikar

Táto kniha obsahuje rady a informácie týkajúce sa zdravotnej starostlivosti. Mala by sa používať ako doplnok, nie náhrada odporúčaní lekára alebo iného školeného profesionála v oblasti zdravia.

Ak viete alebo sa domnievate, že máte zdravotný problém, odporúčame, aby ste sa poradili so svojím lekárom, predtým ako sa pustíte do akéhokoľvek zdravotného programu alebo liečby.

Snažili sme sa zabezpečiť, aby informácie v tejto knihe boli v čase jej vydania čo najpresnejšie. Vydavateľ a autorka nepreberajú zodpovednosť za akékoľvek zdravotné následky, ktoré môžu vzniknúť po aplikovaní metód navrhnutých v tejto knihe.

Všetky práva sú vyhradené. Nijaká časť tejto publikácie sa nesmie reprodukovať, ukladať do informačných systémov alebo rozširovať akýmkoľvek spôsobom – elektronicky, mechanicky, fotografickou reprodukciou alebo inak – bez predchádzajúceho súhlasu majiteľa autorských práv.

Copyright © 2017 by Sara Gottfried

Published by arrangement with HarperCollins Publishers

All rights reserved

Translation © 2018 by Michal Zidor Slovak edition © 2018 by IKAR, a.s.

ISBN 978-80-551-6052-8

Venujem svojim milovaným pacientom a komunite.

Ďakujem, že ste mi ukázali mystériá ľudského tela.

ÚVOD

Ženy, starnutie a genetika

Zákony genetiky platia, aj keď sa ich odmietate naučiť.

Alison Plowdenová

Nie som nijaká supermodelka. V skutočnosti máme v rodine veľa obezity, plešivosti a Alzheimerovej choroby. Nie je to veľmi pekný genetický obraz pre stredný a pokročilý vek. Keď ma moja matka čakala, jedla málo, lebo to bola móda roku 1967, éra minisukní a Twiggy. Mamina diéta spustila moje gény hladu, zatiaľ čo sa moje chromozómy prepájali v jej lone. To malo za následok môj celoživotný boj s cukrom v krvi a rapídnym priberaním (o tejto téme poviem oveľa viac neskôr). Počas vyrastania som si robila idoly z herečiek ako Katharine Hepburnová, Sigourney Weaverová, Diane Keatonová a Julia Robertsová. Boli útle a vysoké, zatiaľ čo ja som bola tučná a nízka.

Pri úvahách, prečo je také ťažké zostať duševne a fyzicky zdravá po päťdesiatke, si pripomínam, že moje gény ma programujú tak, aby som bola stokilová úzkostlivá diabetička s rednúcimi vlasmi. Vzhľadom na všetky okolnosti sa mi možno nedarí až tak zle.

Vezmime si ženy ako Angelina Jolie, Jennifer Lopezová, Julianne Moorová, Gisele Bundchenová a Helen Mirrenová. Je ľahké myslieť si, že vyhrali genetickú lotériu. Možno pochádzajú z dlhej línie rodu superžien s bezchybnou pokožkou, plochým bruchom, dokonale vyváženými hormónmi a rýchlym metabolizmom. Je to ich práca vyzerať skvele a sú extrémne motivované, aby v procese starnutia vyzerali dobre tak dlho, ako sa len dá. Ich pevné brušné svaly a pozadia vzdorujúce gravitácii skrášľujú reklamné pútače, katalógy Victoria’s Secret a obálky Sports Illustrated. Majú proporčne podobné miery: Gisele Bündchenová, najlepšie platená modelka na svete, meria 155 centimetrov, váži 57 kilogramov a jej miery prsia – pás – boky (v centimetroch) sú 91 – 58 – 89. Angelina Jolie meria 176 centimetrov, váži 58 kilogramov a jej miery sú 83 – 68 – 83. Platy a ponuky na pózovanie pre časopisy závisia od ich závideniahodných mier. Helen Mirrenová si dokonca aj po šesťdesiatke pri svojej výške 164 centimetrov a mierach 94 – 68 – 96 obliekla na pláži v Taliansku bikiny a vyzerala lepšie ako ja a väčšina mojich kamarátok.

Pre tieto ženy je to skvelé, ale väčšina z nás tápe. Neviem ako vy, ale ja mám niekedy pocit, akoby som sa narodila len preto, aby som bojovala so svojou hmotnosťou, s pokožkou, energiou a so sexuálnym elánom. Na univerzite moja hmotnosť vystrelila do výšok. Na medicíne mi popraskala pokožka a nadobličky mi zlyhávali v dôsledku stresu. Živila som sa cukrom a sacharidmi a málokedy som jedla zeleninu. Pila som galóny kávy, celé mesiace som málo spala a kupovala si široké džínsy. Potom som porodila dve deti. Mám pokračovať?

Možno nám niekto vravel, že za svoje ovísajúce brucho alebo problémy s pamäťou nemôžeme, jednoducho nám ich naprogramovali naše gény. Pripadá nám to neférové. Po štyridsiatke som bojovala s výzvou šialených pracovných časov, periódou menopauzy, so žiaľom, s hrčkami v prsiach, so starnúcimi rodičmi, s príliš úzkymi šatami, cestovaním a so stresom. Nakoniec som zistila, že v mojom boji so starnutím sa dá nájsť istá duchovná lekcia a že chaos v mojom živote mi má niečo povedať.

Ženské telo je úžasné, no nedostávame ho s doživotnou zárukou alebo užívateľským manuálom. Sme výsledkom miliónov rokov evolúcie, ale mnohé z prispôsobovaní, ktoré pomohli našim predkom prežiť, z nás teraz robia tučné, vráskavé ženy a už ich nepotrebujeme. Lenže náš genetický kód – DNA, ktorá je biochemickým základom dedičnosti všetkých živých organizmov – s tým všetkým súvisí len čiastočne. DNA je unikátny, jedinečný program, ktorý nás špecifikuje. Aj keď sme nedostali platinové gény, stále môžeme vyzerať dobre a starnúť pomalšie.

Fakt je, že vedci objavili nové spôsoby, akými môžeme prevziať kontrolu nad svojimi génmi. Napríklad nepríjemné gény starnutia, obyčajne spájané s priberaním a vráskami, sa dajú ovplyvniť diétami, cvičením a inými zmenami životosprávy. Jednoducho povedané, keď zapneme svoje dobré gény a vypneme tie zlé, môžeme zabrániť starnutiu – bez ohľadu na to, koľko máme rokov.

Miery Gisely sú nedosiahnuteľné pre priemernú Američanku, ktorá meria 164 centimetrov a váži 74 kilogramov, s obvodom pása 96 centimetrov. Aj keď máme menej dobrých génov a viac zlých, stále môžeme schudnúť, zlepšiť si pokožku a zmeniť to, ako DNA kontroluje naše telo a myseľ. Dokonca ani nepotrebujeme celý personál trénerov a šéfkuchárov, aby sme vydržali pri cvičeniach a diéte. Môžeme vyzerať, akoby sme mali šťastie na gény, aj keď ho v skutočnosti nemáme.

Pravda je, že zhruba 90 percent prejavov starnutia a chorôb spôsobuje životospráva (a životné prostredie, ktoré vytvorila), nie gény^1. Okolie nášho tela – ako žijeme a aký svet si vytvárame vnútorne a externe – je dôležitejšie ako naša DNA, keď ide o to, ako vyzeráme a ako sa cítime teraz a najbližších dvadsaťpäť až päťdesiat rokov. Poďme si teda vyčistiť okolie.

VĎAKA VEDECKÝM OBJAVOM MÔŽEME ZOSTAŤ MLADÉ

Som lekárka, vyštudovala som medicínu na Harvarde a MIT, ale nikdy ma neučili tajomstvá, ako zostať mladá. Nezistila som ich ani v škole, pretože mnohé z nich vtedy ešte neobjavili. Vytvoriť nový program pomalšieho starnutia vyžadovalo, aby sa spojilo niekoľko rôznych faktorov. Vznikol Human Genome Project, ktorý sa ukončil až v roku 2003. Muselo sa pristúpiť k cenovo dostupnému genetickému testovaniu, ktoré pred piatimi rokmi stálo asi desaťtisíc dolárov, dnes stojí asi dvesto dolárov. Boli potrebné väčšie a lepšie počítače, ktoré zvládajú veľký objem údajov z genómov. Tieto údaje sú také rozsiahle a komplexné, že museli vzniknúť nové aplikácie na ich spracovanie. Musela som sa osobne testovať a prostredníctvom pokusu a omylu som objavila genetické spúšťače kontrolujúce metabolizmus, hmotnosť, choroby a starnutie. Potom som musela zdokonaliť svoj zoznam tisícov pacientov a žien, ktorí so mnou pracujú na internete, aby som prišla na najlepšie, najviac vedecky dokázané spôsoby na preprogramovanie génov prostredníctvom špecifickej životosprávy a zmeny myslenia.

V tomto procese som objavila, čo pomáha ľuďom nielen vyzerať mlado, ale aj sa tak cítiť a, čo je ešte zaujímavejšie, zistila som, akým spôsobom DNA zohráva úlohu pri celkovom starnutí a čo môžeme urobiť, aby sme zmenili, ako sa DNA prejavuje.

Kto by nechcel vylepšiť svoje gény?

Niektoré ženy sa ma pýtali, čím sa táto kniha líši od mojich predchádzajúcich publikácií The Hormone Cure (Liek na hormóny) a The Hormone Reset Diet (Diéta na resetovanie hormónov). Prvé dve knihy sa zameriavajú na hormóny, no táto kniha vám ukáže, ako môžete prekonať a transformovať svoju genetickú históriu a tendencie, najmä keď ide o starnutie. Myslíte si, že ste predurčení mať celulitídu, ovísajúci tuk a tučné brucho? Zdá sa, že nič nepomáha proti vašej starnúcej pokožke a slabnúcemu libidu či stagnujúcej energii? Má vaša rodina dlhú históriu Alzheimerovej choroby, rakoviny alebo srdcových chorôb? V takom prípade je táto kniha práve pre vás. Poďme spoločne nielenže predĺžiť váš život, ale aj zdravé obdobie, počas ktorého budete môcť prosperovať bez chorôb a v hormonálnej harmónii. Či už máte tridsaťpäť, alebo šesťdesiatpäť rokov, tento program vám pomôže predísť príznakom starnutia a cítiť sa zdravšie a silnejšie ako kedykoľvek predtým.

Stratégiou programu Omladnutie je interpretovať varujúce znamenia starnutia v tele – zhoršovanie zraku, tenšej pokožky, slabších pľúc, slabnúcej pamäti – a obrátiť ich. Mojím cieľom nie je zameriavať sa na konkrétne choroby (napríklad na Alzheimerovu chorobu, cukrovku alebo rôzne druhy rakoviny spojené s vekom), ale oddialiť ich alebo im predísť, pretože všetky majú podobnú príčinu: starnutie v akejkoľvek forme. Znamená to, že keď oddialime jednu chorobu, oddialime všetky. To je základ funkčnej medicíny, nového lekárskeho prístupu, ktorý sa zaoberá celým človekom, nie iba izolovanými symptómami, a smerom zvnútra von pracuje s pôvodnou príčinou choroby a rýchlejšieho starnutia.

BUCĽATÉ LÍCA

Svojou genetickou výbavou – DNA a pravidlami, ako sa prejavuje v mojom tele – som sa začala zaoberať v tridsiatich deviatich rokoch. Stalo sa niečo, čo som nečakala: moje bunky ma začali zrádzať.

Vysvetlím vám to. Mala som relatívne dobrú hmotnosť s indexom (body mass index – BMI) 25, čo je hranica medzi normálom a nadváhou. Nikdy som o sebe nerozmýšľala ako o žene v strednom veku, no stála som pred štyridsiatkou a to je oficiálna hranica (stredný vek sa definuje ako vek v rozpätí štyridsať až šesťdesiatpäť rokov). Od priateľov a príbuzných som počula, že potrebujem dosiahnuť ideálnu hmotnosť svojho tela pred štyridsiatkou, pretože môj metabolizmus sa potom prudko spomalí, a keď v budúcnosti schudnem, nebude to na bruchu, ale v tvári.

Pri starnutí sa objem tváre zrejme rovná mladistvosti. Dermatológovia na to dokonca majú termín: trojuholník mladosti. Keď si predstavíme čiaru cez líca od ucha k uchu a trojuholník uzavrieme čiarou od každého ucha k brade, najširšia časť tváre je v lícach. V procese starnutia v dôsledku gravitácie líca spľasnú a tuk sa presúva nižšie. Telo vytvára menej kolagénu, ktorý je aj menej elastický, následkom čoho pokožka nie je taká hrubá a pevná ako predtým. Kosti zrednú, a preto sa lícne kosti stiahnu. Prebytočná pokožka sa presunie k sánke, takže najširšia časť tváre bude v oblasti čeľuste a trojuholník mladosti sa prevráti hlavou dolu.

Je to pravda? Rozhodla som sa oddeliť fakty od fikcie aplikovaním svojich lekárskych vedomostí na vlastné starnúce telo, tak ako som to urobila predtým s hormónmi.

Počas tohto investigatívneho obdobia som objavila veľa prekvapivých právd týkajúcich sa starnutia. Na svoje zdesenie som zistila, že strata tuku sa od určitého veku naozaj prejavuje v tvári ženy, nie na bruchu. Okrem toho som si potvrdila, že vytváranie určitej úrovne estrogénu cielenou životosprávou môže spomaliť stratu kolagénu. Napríklad môžeme piť kolagénové latte (pozri 5. kapitolu), aby sme zvýšili produkciu kolagénu III. typu. Aj keď sa nám to možno nechce veriť, pokiaľ ide o starnutie, nie je neovplyvniteľné. Môžete mi veriť, že nad týmto procesom máme značnú kontrolu.

STARNUTIE SA ZRÝCHĽUJE V ŠTYRIDSIATKE

Poďme sa pozrieť, čo sa vlastne deje v našom tele. Po dosiahnutí stredného veku máme pred sebou neviditeľný, predurčený dvadsaťpäťročný proces bunkovej regresie (ukážem vám, ako obísť tento problém, bez ohľadu na to ako blízko alebo ďaleko ste od štyridsiatky). Bunková regresia postupuje zákerne, väčšina ľudí si ju ani nevšimne – možno vrátane vás a vášho lekára, aj keď myslí výlučne na vaše blaho. Môžeme si pritom uvedomovať väčšmi napätú pokožku, zväčšujúce sa brucho, dlhšie alkoholické opice alebo začínajúce problémy pri čítaní malých písmen. Zachovať si telo v dobrom stave si v týchto rokoch vyžaduje desaťkrát viac úsilia. Endokrinné žľazy – od vaječníkov až po štítnu žľazu – začnú vo svojej produkcii hormónov zaostávať.

Nato svaly ustúpia tuku a zrazu si uvedomíme – tak ako ja nedávno pri sérií cvičení –, že skákať pri cvičení už nepredstavuje reálnu možnosť. Začneme sa bezdôvodne budiť o štvrtej nadránom. Zrazu si nevieme spomenúť na slová, ktoré sme používali celé desaťročia.

Na rozdiel od dobrého vína sa naše telo nezlepšuje vekom. Kým si však nalejeme ďalší pohár vína, aby sme lamentovali nad skutočnosťami stredného veku, dovoľte mi, aby som sa s vami podelila aj o dobré správy. Vďaka nedávnym vedeckým objavom dnes stredný vek ponúka skvelú možnosť preprogramovať svoje gény a celé telo. Radím vám, aby ste to brali vážne, skôr ako nastane úpadok, alebo to môžeme nazvať aj zrýchlené starnutie, ktoré povedie nielen k nepríjemnostiam, ako je vypadávanie vlasov, ale aj k znepokojivým chorobám, ako sú Alzheimerova choroba a rakovina prsníka. Centrum pre kontrolu a prevenciu chorôb nahlásilo, že v roku 2015 po prvý raz za dlhé roky miera dlhovekosti klesla v dôsledku nárastu srdcových chorôb, cukrovky, mŕtvic a Alzheimerovej choroby^2. Ak vám tieto diagnózy v súčasnosti pripadajú abstraktné a irelevantné, vezmite do úvahy, že v roku 2030 bude mať 20 percent populácie šesťdesiatpäť a viac rokov (v porovnaní s trinástimi percentami v roku 2010).3 Nové prípady Alzheimerovej choroby stúpnu o 35 percent, zatiaľ čo nové prípady rakoviny prsníka o 50 percent. Určite sa nikto nechce stať súčasťou týchto štatistík.

Na základe svojho lekárskeho vzdelania a veľmi osobného boja ženy s telom v strednom veku som vyvinula sedemtýždňový program nazvaný Omladzovací, vďaka ktorému môžeme spoločne zmeniť spôsob starnutia tela a predĺžiť si obdobie zdravia.

PÄŤ FAKTOROV STARNUTIA

Po štyridsiatke začíname pociťovať účinky starnutia. Už si nemôžeme dopriavať mastné hranolčeky, sladké kokteily a zmrzliny, inak nesieme dôsledky. Začneme šedivieť. Keď väčšinu dňa stojíme, odrazí sa to na našich cievach na nohách a na členkoch sa nám vytvorí nezameniteľná vypuklina plná tekutín. Nevieme prečítať čas na svojich náramkových hodinkách bez okuliarov (to sa mi stalo minulý týždeň!). Zrazu sa naše hormóny vymknú spod kontroly a z neznámych dôvodov cítime smútok, náladovosť alebo únavu.

Pri cestovaní nás rozbolí chrbát. Horšie odolávame stresu, a keď sa zle vyspíme, nepreberieme sa tak ľahko ako kedysi. Prečo? Päť faktorov spôsobuje, že človek po štyridsiatke starne rýchlejšie, čo vedie k nepríjemným zápalom, stuhnutosti a zrýchlenému starnutiu. Mali by sme si pamätať, že naším nepriateľom nie je samo starnutie, ale strata funkčnosti, za ktorú môžu tieto faktory:

1. Faktor svalov. Metabolizmus sa s postupom veku spomaľuje, čo znamená, že strácame svalovú hmotu a naberáme viac tukov. Predstavme si to tak, že starnutie sa začína v svaloch. Najprv si to nemusíme ani všimnúť, ale v priemere strácame dva a pol kilogramu svalovej hmoty každých desať rokov, takže v strednom veku si tú zmenu určite uvedomíme. Mitochondrie sa unavia, čo je proces známy pod názvom mitochondriálna dysfunkcia. Spôsobuje, že počas cvičení a po nich sa môžeme cítiť viac unavení alebo zažívať bolesť vo svaloch. Mitochondrie sú maličké zdroje energie v bunkách, ktoré premieňajú jedlo a kyslík na energiu. Vo väčšine buniek máme tisíc až dvetisíc mitochondrií, a ak sú plné škodlivín alebo sú poškodené, bývame unavení a rozboľavení. Spôsobuje to široká škála príčin, od jedenia prázdnych kalórií, ako sú cukor, múka alebo príliš spracované jedlá, až po vystavenie sa toxínom. V zásade platí, že keď svaly zanedbávame alebo ignorujeme, obyčajne zmäknú, pretože ich nahradí tuk. Výsledkom je fakt, že človek už nie je taký silný ako predtým. Kľúčom je sústrediť sa po štyridsiatke na udržiavanie a budovanie svalovej hmoty.

2. Faktor mozgu. Neuróny (nervové bunky) strácajú rýchlosť a flexibilitu. Alkohol múti hlavu viac ako predtým a spíme menej. Spojenia medzi neurónmi, nazývané synapsie, už nie sú také ako kedysi, takže môže byť ťažšie nachádzať správne slová. Začneme viac zabúdať a menej si pamätať. Časťou problému je, že mozog hrdzavie ako staré auto ponechané na daždi. Ak nevyužívame dostatočné antioxidačné protiopatrenia (akými sú vitamíny A, C a E), voľné radikály začnú poškodzovať bunky, DNA a proteíny v procese nazývanom oxidačný stres. Výskumy naznačujú, že žena vo veku približne štyridsaťtri rokov a viac (obdobie menopauzy) má mozog odolnejší proti estrogénu, ktorý zlepšuje vzhľad pleti aj náladu. Glutén nachádzajúci sa v pšenici a múčnych produktoch tento problém ešte zhoršuje. Hipokampus – časť mozgu využívaná pri vytváraní spomienok a emocionálnej kontrole – sa môže zmenšiť, najmä ak je osoba v strese.

Akoby to nestačilo, silnejší stres zabíja mozgové bunky v dôsledku zvýšenej produkcie betaamyloidu, ktorý potom vytvára ničivé vlny a tie poškodzujú synapsie ešte viac. V dôsledku toho sa v mozgu zvyšuje riziko Alzheimerovej choroby. Kľúčom je sústrediť sa na to, aby sa počas starnutia mozog regeneroval a zostal pružný (alebo plastický).

3. Faktor hormónov. Hormóny sa zmenia k horšiemu. Muži aj ženy v období starnutia vytvárajú menej testosterónu, čo vedie k ukladaniu tuku v prsiach, na bokoch a na zadku. Ženy produkujú menej estrogénu, ktorý spravidla chráni ich vlasové folikuly a pokožku.

Menšia produkcia estrogénu a testosterónu môže spustiť vypadávanie vlasov a srdcové choroby. Nanešťastie, produkcia štítnej žľazy sa spomalí a spolu s ňou aj metabolizmus, takže ručička na váhe bude každý rok (alebo aj každý mesiac) ukazovať o niekoľko kíl navyše. Človek rýchlejšie prechladne.

Štítna žľaza môže napadnúť samu seba alebo byť hrudkovitá. Bunky budú čoraz necitlivejšie na hormón inzulín, čo vedie k rannému zvýšeniu cukru v krvi (po päťdesiatke sa úroveň cukru v krvi zvýši priemerne o 10 miligramov na deciliter za jedno desaťročie). Výsledkom vyššej hladiny cukru v krvi sa človek môže cítiť zmätený a prežívať silnejšiu túžbu po sacharidoch. Postupne si všimne viac vrások a zostarnutú tvár.6 Starší ľudia majú väčší problém so spánkom, čo vedie k jeho chronickému nedostatku a k vyššej úrovni stresových hormónov (napríklad kortizolu) aj nižšej produkcii rastových a regenerujúcich hormónov (napríklad rastového hormónu). Viac kortizolu a menej rastového hormónu spôsobuje rýchlejšie vráskavenie pokožky, starnutie tváre a vyššiu chorobnosť a úmrtnosť.7 Nižšia úroveň estrogénu a testosterónu môže oslabiť kosti a navyše sexuálne libido. Kľúčové je, že správna strava, spánok, cvičenie a detoxikácia pomôžu zvrátiť mnohé hormonálne problémy spojené so starnutím.

4. Faktor čriev. Samozrejme, jednotlivé faktory sa navzájom prelínajú. Asi 70 percent imunitného systému sa nachádza za stenami čriev a to je aj miesto, kde sa môže imunitný systém stimulovať až príliš, čo vedie k nadmerným zápalom a dokonca aj k autoimunitným poruchám. Tráviaci trakt obsahuje 1,5 až 2,5 kilogramu mikróbov, skladajúcich sa z veľkého množstva baktérií a malého množstva kvasiniek, ktoré existujú v sliznici od úst až po análny otvor. DNA z mikróbov počtom prevyšuje ľudskú DNA v pomere 100 : 1 a súhrnne sú známe pod názvom mikrobióm. Niekoľko štúdií dokazuje, že mikrobióm môže ovplyvňovať hormóny vrátane estrogénu a testosterónu. Mikróby v nerovnováhe a ich DNA môžu spôsobovať tvorbu väčšieho množstva enzýmov, napríklad betaglukoronidázy, ktoré zvyšujú počet určitých zlých estrogénov a znižujú množstvo ochranných estrogénov. Navyše nadmerný stres zvyšuje uvoľňovanie kortikotropínu, ktorý spôsobuje diery v črevách, čo vedie k intolerancii jedla, väčšiemu stresu a nižšej respiračnej sínusovej arytmii. To je indikátor, že nervová sústava je mimo kontroly. Okrem toho môže zvýšený stres spôsobiť, že človek zle absorbuje živiny, predovšetkým vitamíny B. Je to, akoby telo potrebovalo celé parkovisko na to, aby fungovalo dobre a starlo pomaly, a chýbajúce vitamíny B sú prázdne parkovacie miesta čakajúce na zaplnenie. Nie je však nevyhnutné zachádzať do detailov, jednoducho treba vedieť, že črevá môžu zrýchliť alebo spomaliť starnutie.

5. Faktor toxického tuku. Keď sa snažíme udržať si mladosť a zdravie, toxíny z prostredia sa hromadia v tuku. Vedci ich nazývajú gerontogény. Fungujú podobne ako karcinogény zvyšujúce riziko rakoviny. Môžu byť na príťaž a spôsobovať predčasné starnutie. Situáciu môžu zhoršovať znečistenie prostredia, ťažké kovy, UV žiarenie, chemoterapia, kontaminovaná pitná voda, konzervanty a pesticídy. Napríklad chemoterapia na rakovinu prsníka môže k chronologickému času pridať pätnásť rokov, takže človek zomrie skôr, ale rakovinu nemá.

Navyše tuk uložený v bruchu je biochemicky odlišný od tuku na iných miestach. Vytvára zmes škodlivých chemikálií, ktoré spôsobujú zápaly, a človek starne rýchlejšie ako niekto, kto má minimálny viscerálny tuk. Aj keď je nevyhnutné vystaviť sa určitým jedom, dá sa zaútočiť na genetické poruchy, ktoré spôsobujú, že sa tieto jedy hromadia v tele.

Výsledkom týchto piatich faktorov je začarovaný kruh výskytu väčšieho množstva zápalov. Príliš aktívny imunitný systém je pripravený zaútočiť na normálne tkanivá a rýchlejšie starnutie. V nasledujúcich kapitolách sa naučíme, ako ich môžeme odzbrojiť, vyhnúť sa im, zvrátiť týchto päť faktorov a zmeniť prejavy génov, ktoré ich ovplyvňujú. Ak vás už unavuje depresívny pocit, že starnete a každým dňom ste pomalšia a tučnejšia, obráťte stránku a zistite, ako môžete odomknúť svoje gény a žiť dlhšie, intenzívnejšie a lepšie ako kedykoľvek predtým.

POZNÁMKY

Úvod: Ženy, starnutie a genetika

1. Rappaport, S. M. “Implications of the exposome for exposure science.” Journal of Exposure Science and Environmental Epidemiology 21, č. 1 (2011): 5–9; Rappaport, S. M., et al. “Using the blood exposome to discover causes of disease.” Agilent Technologies, 15. september 2015, prístup k zdroju 9. februára 2015, www. agilent.com/cs/library/technicaloverviews/ Public/5991–3418EN.pdf; Harmon, K. “Sequencing the exposome: Researchers take a cue from genomics to decipher environmental exposure’s links to disease.” Scientific American, 21. október 2010, prístup k zdroju 2. februára 2016, www.scientificamerican.com/article/ environmental-exposure.

2. “Vital Statistics Rapid Release.” Centers for Disease Control and Prevention, prístup k zdroju 11. apríla 2016, www.cdc.gov/nchs/products/vsrr/mortality-dashboard.htm; Ludwig, D. S. “Lifespan weighed down by diet.” JAMA (2016).

3. Vincent, G. K., et al. The Next Four Decades: The Older Population in the United States: 2010 to 2050 (U. S. Department of Commerce, Economics and Statistics Administration, U. S. Census Bureau, 2010).

4. Hebert, L. E., et al. “Annual incidence of Alzheimer disease in the United States projected to the years 2000 through 2050.” Alzheimer Disease and Associated Disorders 15, č. 4 (2001): 169–73; Alzheimer’s Association, “2015 Alzheimer’s disease facts and figures.” Alzheimer’s and Dementia: Journal of the Alzheimer’s Association 11, č. 3 (2015): 332.

5. “U. S. breast cancer cases expected to increase by as much as 50 percent by 2030.” American Association for Cancer Research, prístup k zdroju 30. apríla 2015, www.aacr.org/Newsroom/Pages /News-Release-Detail.aspx?ItemID=708 .VUJpv61VhBc; Brown, E. “Breast cancer cases in U. S. projected to rise as much as 50% by 2030.” Los Angeles Times, 20. apríl 2015, prístup k zdroju 30. apríla 2015, www.latimes.com/science/sciencenow/la-sci-sn-breast-cancer-cases-2030 –20150420-story.html.

6. van Drielen, K., et al. “Disentangling the effects of circulating IGF-1, glucose, and cortisol on features of perceived age.” Age 37, č. 3 (2015): 1–10.

7. Kroll, J. “Correlations of plasma cortisol levels, chaperone expression and mammalian longevity: a review of published data.” Biogerontology 11, č. 4 (2010): 495–99; van Drielen, K., et al. “Disentangling the effects of circulating IGF-1, glucose, and cortisol”; Christensen, K, et al. “Perceived age as clinically useful biomarker of ageing: cohort study.” British Medical Journal 339 (2009): b5262; Noordam, R., et al. “Serum insulin-like growth factor 1 and facial ageing: high levels associate with reduced skin wrinkling in a cross-sectional study.” British Journal of Dermatology 168, č. 3 (2013): 533–38; Noordam, R., et al. “Cortisol serum levels in familial longevity and perceived age: the Leiden longevity study.” Psychoneuroendocrinology 37, č. 10 (2012): 1669–75.

Table of Contents

ÚVOD Ženy, starnutie a genetika