Rozhovor s Thomasom Leoncinim

František: Boh je mladý

Ukážka z elektronickej knihy

Original title: Francesco: DIO É GIOVANE

© 2018 Libreria Editrice Vaticana, Città del Vaticano

© 2018 Mondadori Libri S.p.A.

Published by Mondadori under the imprint of Piemme

Cover design © ITEM, 2018

Cover image © Giulio Napolitano/Shutterstock

Slovak edition © Fortuna Libri, Bratislava 2018

Translation © Oľga Gavendová, 2018

Vydalo vydavateľstvo Fortuna Libri.

www.fortunalibri.sk

Redakčná úprava Anna Šikulová

Prvé vydanie

Všetky práva vyhradené.

Nijaká časť tejto publikácie sa nesmie reprodukovať,

ukladať do informačných systémov ani rozširovať

akýmkoľvek spôsobom, či už elektronicky, mechanicky,

fotografickou reprodukciou, alebo inými prostriedkami,

bez písomného súhlasu majiteľov práv.

ISBN 978-80-8142-772-5

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2018

Ak sa dáme k dispozícii Bohu, nič neriskujeme:

a keďže jeho mladosť je nemenná,

obnoví sa aj naša mladosť,

podobne ako mladosť cirkvi.

Maurice Zundel

Mladosť, rozmerná, bujná, milujúca –

mladosť plná pôvabu, sily, okúzlenia,

vieš, že po tebe môže prísť rovnako pôvabná,

silná a okúzľujúca staroba?

Walt Whitman

(Preložil Juraj Kuniak.)

Čitateľom každého veku

POTREBUJEME REVOLÚCIU NEŽNOSTI

„Boh je mladý, je stále nový.“

Sedeli sme spolu v jednej z miestností na prízemí v Dome svätej Marty, keď pápež vyslovil tieto slová. Presne sa pamätám na okamih, keď sa v jeho pohľade zablysla iskrička, akoby chcel spolu so slovami odovzdať niečo hlboké a zároveň oslobodzujúce. Bolo to počas nášho piateho stretnutia pri príprave tejto knihy. Tá veta sa ma dotkla osobitnou silou – akoby celé dejiny na okamih prechádzali mojimi rukami, ktoré pozorne zaznamenávali jednu vetu za druhou, aby sa stisli tisícky ďalších rúk a dotkli sa mnohých ďalších sŕdc.

Pamätnými slovami pápež tvrdil, že mladí, alebo inak veľkí ľudia, vyradení našou nepokojnou dobou, sú v skutočnosti z „rovnakého cesta“ ako Boh. Že ich najlepšie vlastnosti sú aj jeho vlastnosťami. Boh nie je len Otcom – a Matkou, ako hovoril už Ján Pavol I., – ale aj Synom, a preto Bratom. František sa usiloval, aby sa mladí dostali do centra. Vyťahoval ich z okraja, kam ich vypovedali, a hovoril o nich ako o protagonistoch prítomnosti i budúcnosti. Ako o protagonistoch spoločných dejín.

Ak je pravda, že mladí sú večne podriadení konzumnej spoločnosti – pohltení nekonečným začínaním, neskutočne sa namáhajú, aby našli logické závery, a neustále ich mámi sociálna priamočiarosť, ktorá už viac neexistuje –, nasledujúce stránky sa zrodili z túžby vyslobodiť ich z tejto situácie.

Pápež potvrdil, že synoda o mládeži, ktorá sa bude konať v roku 2018, je ideálnym rámcom na dôkladné pochopenie a prehodnotenie významu situácie.

Tomuto projektu František venoval veľa vzácneho času a ja sa považujem za sprostredkovateľa, ktorého si pápež zvolil, aby sa jeho posolstvo dostalo nefiltrované k mladým ľuďom na celom svete.

Mladí ľudia nie sú jediní vyradení touto spoločnosťou, vyradení sú aj mnohí dospelí a najmä starí ľudia, neželaní logikou trhu a moci.

Pápež nám hovorí, že nevyhnutne musíme nájsť silu a rozhodnosť, ale aj nežnosť, aby sme každodenne vytvárali most medzi mladými a starými – v ich vzájomnom objatí sa spoločnosť skutočne môže obrodiť na úžitok všetkým, ktorí zostali pozadu, i na úžitok tým, ku ktorým musí stále smerovať náš pohľad.

Odvaha a múdrosť sú podstatné súčasti revolúcie nežnosti, ktorú všetci potrebujeme.

Thomas Leoncini

I

MLADÍ PROROCI

A STARÍ ROJKOVIA

Pápež František, na začiatok by som chcel položiť otázku, čo je mladosť.

Mladosť neexistuje. Keď hovoríme o mladosti, často nevedomky myslíme na mýty o mladosti. Preto rád o tom uvažujem tak, že mladosť neexistuje, ale existujú mladí ľudia. Rovnako neexistuje staroba, ale existujú starí ľudia. A keď poviem „starí ľudia“, nehovorím niečo nepekné, práve naopak, vyslovujem nádherné slová. Treba byť šťastný a hrdý, že je človek starý, rovnako ako človek zvyčajne býva hrdý, že je mladý. Byť starý je privilégium – znamená to, že človek má dostatok skúseností, aby sa poznal, a spoznal v omyloch i prednostiach. Znamená to, že má schopnosť obnoviť sa, rovnako ako keď bol mladý; znamená to nevyhnutnú skúsenosť, s ktorou vie prijať minulosť, a predovšetkým vie sa z nej poučiť. Často sa dáme premôcť kultúrou prídavných mien bez opory podstatných mien. Iste, mladosť je podstatné meno, ale bez skutočného podkladu. Je myšlienkou, ktorá zostáva sirotou viditeľného stvorenia.

Čo si predstavujete, keď myslíte na mladého človeka?

Vidím chlapca alebo dievča, ako si hľadá vlastnú cestu, túži lietať, čelí svetu a hľadí na horizont očami plnými nádeje, plnými budúcnosti, i ilúzií. Mladý človek kráča oboma nohami, ako dospelí, no na rozdiel od dospelých, ktorí ich majú spolu, mladý človek má vždy jednu nohu vpredu a je pripravený vyskočiť. Vždy kráča vpred. Hovoriť o mladých znamená hovoriť o prísľuboch a o radosti. Mladí majú veľa síl, dokážu hľadieť s nádejou. Mladý človek je prísľubom života, má vrodenú istú húževnatosť; je dostatočne pochabý, aby mal ilúzie, ale aj aby sa vedel vyliečiť zo sklamania, ktoré ilúzie so sebou prinášajú.

A potom, nedá sa hovoriť o mladých a nedotknúť sa témy dospievania. Nikdy nesmieme podceňovať toto pravdepodobne najťažšie a najdôležitejšie obdobie ľudského života. Dospievanie znamená prvý vedomý kontakt s identitou a predstavuje fázu prechodu nielen v živote detí, ale celej rodiny. Je to prechodná fáza, most, po ktorom môžeme prejsť z jednej strany cesty na druhú. Adolescenti totiž nie sú ani na tejto, ani na druhej strane, ale prechádzajú, kráčajú, sú v pohybe. Nie sú to už deti – a nechcú, aby sa k nim správali ako k deťom, no nie sú ešte ani dospelí, a predsa chcú, aby sa k nim správali ako k dospelým, najmä ak ide o výhody. Možno preto vravíme, že v dospievaní je určité napätie, nevyhnutné sebapozorovanie mladého človeka. Napätie je zároveň také silné, že zasahuje celú rodinu, no možno práve preto je také dôležité. Je to prvá revolúcia mladého muža a mladej ženy, prvá premena života, a zmení ťa až tak, že neraz prevráti aj priateľstvá, lásky, každodenný život. Keď človek dospieva, ťažko môžeme s istotou používať slovo „zajtra“. Aj ako dospelí musíme byť rozvážnejší, keď vyslovujeme slovo „zajtra“, najmä v súčasnom historickom období, no nikdy si človek nie je taký vedomý okamihu toho, čo v sebe obsahuje, ako v čase dospievania. Okamih je pre adolescenta svetom, ktorý dokáže prevrátiť celý život, pravdepodobne v tomto období myslí oveľa viac na prítomnosť než na zvyšok existencie. Dospievajúci sa potrebujú konfrontovať, pýtajú sa, o všetkom diskutujú, hľadajú odpovede. Je veľmi dôležité, že chcú o všetkom diskutovať, to chcem zdôrazniť. Dospievajúci sa túžia naučiť, túžia byť samostatní, a práve v tejto etape musia dospelí prejaviť chápavosť ako nikdy predtým a snažiť sa im ukázať správnu cestu svojím správaním, nemôžu si myslieť, že stačia len slová.

Mladí ľudia prežívajú rozličné, často prudké výkyvy nálad a spolu s nimi ich prežíva aj ich rodina. Nepochybne, ide o životnú etapu predstavujúcu riziká, no predovšetkým je to pre nich i pre celú rodinu obdobie rastu.

Koniec ukážky

Table of Contents

Titulná strana

Tiráž

I MLADÍ PROROCI A STARÍ ROJKOVIA