Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Mgr. Monika Stehlíková, MBA

Nadané dítě

Jak mu pomoci ke štěstí a úspěchu

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, 170 00 Praha 7

tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400

www.grada.cz

Jako svou 6819. publikaci

Odpovědná redaktorka Mgr. Dagmar Pilařová

Grafická úprava a sazba Eva Hradiláková

Formát ePub Štěpán Böhm Návrh a zpracování obálky Vojtěch Wagner

Počet stran 160

První vydání, Praha 2018

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2018

ISBN 978-80-271-0822-0 (ePub)

ISBN 978-80-271-0821-3 (pdf)

ISBN 978-80-271-0512-0 (print)

Všem mimořádně nadaným dětem – aby byly v životě šťastné!

Inteligentní je ten člověk, který myslí flexibilně

a v souvislostech, cítí autenticky a empaticky

a chová se vědomě a soucitně k sobě, k druhým a k přírodě.

„Život je krásný nad tmou. Tmou hustou.

Krásný obličej z tmy dělá světlo.

Ty máš život krásný nad zlostí a nenávistí.

To zlo nesnáší.“

Patrik, 7 let

O AUTORCE

Mgr. Monika Stehlíková, MBA

Monika Stehlíková je terapeutkou nadaných (psychoterapie ACT), lektorkou mindfulness (všímavosti), pedagožkou s osmiletou praxí a autorkou knihy Život s vysokou inteligencí – Průvodce pro nadané dospělé a nadané děti.

Pracuje s nadanými dětmi a dospělými formou konzultací, terapií a vede pro ně kurzy všímavosti. Nejen pro nadané žáky ZŠ a SŠ pořádá workshopy všímavosti a osobnostně sociální výchovy. Její kurz určený pro učitele ZŠ a SŠ v rámci DVPP „Rozvoj pozornosti a všímavosti žáků“ získal akreditaci MŠMT. Ve školách vede kurz „Nadaný žák ve výuce“. Příležitostně píše a přednáší o problematice života s nadáním a o dalších tématech. V metodě mindfulness a v ACT se vyškolila ve Francii a na Institutu pro kontextuální psychologii v Québecu.

Webová stránka autorky www.monikastehlikova.cz.

PODĚKOVÁNÍ

Mezi prvními chci poděkovat doc. RNDr. Omaru Šerému, Ph.D., z Masarykovy univerzity v Brně a doc. PhDr. Janě Marii Havigerové, Ph.D., z Masarykovy univerzity a z Univerzity Hradec Králové za laskavou podporu a odborné posouzení mého textu. Velice si vážím jejich zájmu o toto téma.

Velké poděkování patří také všem nadaným dětem, které mi s důvěrou vyprávěly své příběhy a sdělily svá osobní trápení související se životem s nadáním a vysokou inteligencí. Právě jejich životy a problémy byly mou hlavní motivací napsat tuto knihu. Při sepisování jejich slov – samozřejmě pouze anonymně – jsem si vždy s potěšením vybavovala naše setkání.

Děkuji také dceři Natalii a celé své rodině za to, že mě v mé činnosti podporují.

Jsem velmi vděčná paní šéfredaktorce Kateřině Ščudlíkové za projevenou důvěru a podporu.

Z OHLASŮ

NA KNIHU ŽIVOT S VYSOKOU INTELIGENCÍ –

PRŮVODCE PRO NADANÉ DOSPĚLÉ A NADANÉ DĚTI

„Když jsem si včera konečně zalezla pod peřinu s knížkou, těšila jsem se na ni, ale nevěděla jsem, co přijde po přečtení úvodních stránek. Začala jsem číst báseň ‚Zdravím vás, nadaní‘ a spustily se mi samy od sebe slzy úlevy, že jsem prostě jen svá a mohu si toho vážit… Povolilo napětí, které často cítím v kontaktu s některými lidmi, a najednou jsem si řekla, že snad i 2–5% menšina má naději, že se něco změní.“

M. K.

„Děkuji za vaši knihu, opravdu. Právě ji dočítám. Sice jsem některé její části zalívala slzami, ale byl to pláč nesmírně ulevující. Po tolika letech, kdy si připadám v tomto světě tak osaměle, jste mi ukázala, že tam někde venku jsou lidé, kteří by mi dokázali skutečně porozumět. Už nejsem sama a vše je najednou světlejší.“

I. S.

„Dostala jsem se k vaší knížce s doporučením, že je psaná o mně. Při přečtení jejího názvu se mi do ní po pravdě vůbec nechtělo, protože mi přišlo velice nepravděpodobné, že by se mohla jakkoli týkat mě. Navzdory všemu jsem se, jak už asi tušíte, poznala v každém jejím řádku.“

H. B.

„Dnes jsem si pro ni jela a mám pocit, že je to kniha mého života, a to jsem teprve v první třetině… Konečně chápu víc sebe a také dceru, která jde evidentně ve stejných šlépějích. Jsem nadšená.“

V. V.

„Dočetla jsem vaši knihu Život s vysokou inteligencí, a i když jsem u toho častokrát pustila slzu, děkuji vám z celého srdce za ni. Moc děkuji za vaši práci, ani se nedá vyjádřit, jak moc jste nám pomohla a vnesla naději.“

T. O.

„Vaši knihu jsem zhltla během tří dní, jednoduše jsem se od ní nemohla odpoutat. Zatím to v sobě nechávám pracovat a v podstatě se již týden vnitřně tiše usmívám a vznáším.“

L. Š.

PŘEDMLUVA

Je vždy těžké začít psát druhou knihu v pořadí. Zvlášť když ta první byla pro čtenáře přínosná a v daném tématu v mnohém vlastně přelomová. Logicky každá další knížka bude s tou první srovnávána. Když bude jiná, najdou se čtenáři, kteří by raději našli knihu více podobnou té první, bude-li hodně podobná, zaznějí hlasy, že to už tady bylo a že jen opakuji, co už jsem řekla. Přesto se odvažuji přistoupit k práci na další publikaci, a to především díky vám, čtenářům, kteří jste mě podpořili, ať už osobními zpětnými vazbami – viděla jsem i téměř celou knihu různobarevně zvýrazněnou nebo podtrhanou, slyšela jsem od vás, že některé pasáže jste četli mnohokrát a stále dokola, natolik s vámi rezonovaly –, nebo třeba e-maily, které jste mi psali, a vašimi vyjádřeními na sociálních sítích. Bylo vás opravdu mnoho, kteří jste chtěli po přečtení zareagovat, vyjádřit podporu nebo i poslat doporučení a tipy pro další text. Moc vám za to děkuji. Vaše podpora mi dodala odvahu a velmi si jí vážím.

Tentokrát se zaměřím na nadané děti, na to, jaké jsou, jak vnímají a prožívají, jak přemýšlejí, a pak především na to, co potřebují a co jim pomáhá – a to jak ve výchově v rodině, tak ve vzdělávání ve škole i mimo školu, případně v terapeutické intervenci, pokud je v daném případě nutná.

Ano, je důležité napsat knihu o nadaných dětech určenou pro rodiče a pedagogy, neboť jsou to právě rodiče a na druhém místě škola, kdo má na nadané dítě, jeho vývoj i na to, jak samo sebe a svůj život vnímá, zcela zásadní vliv. Nadaný člověk může prožít spokojený a naplněný život a má pro to mnoho předpokladů – ale pod podmínkou, že příliš netrpěl právě v dětství a že ho takové utrpení nepoznamená nebo nezabrzdí na celý život. A toto utrpení nadaného dítěte vyplývá z nepochopení nebo nerespektování jeho specifik jednak ze strany rodičů a široké rodiny, jednak ze strany školy.

Rodina nadané dítě nechápe, nemá „návod k použití“, není připravena na to, s ním vycházet – takové dítě příbuzné staví do role, kterou jsou zaskočeni, někdy si dokonce myslí, že dítě dělá naschvály, a ono přitom bojuje hlavně samo se sebou a se svojí výbavou, k níž ani jemu nikdo nedal návod. Na druhé straně pak stojí škola, která nevychází vstříc tomu, jaké dítě je, jak funguje a co potřebuje pro optimální vývoj a rozvoj svého potenciálu.

Podstatnou součástí knihy je i tzv. Karta pro nadané děti, kapitola na konci knihy napsaná pro nadané děti samotné, aby mohly samy sebe lépe pochopit. Knihu však mohou číst i nadaní dospělí, kteří chtějí porozumět svému vlastnímu vnitřnímu (nadanému) dítěti.

S laskavým souhlasem rodičů nadaných dětí budu opět čerpat z jednotlivých setkání a z práce s konkrétním dítětem, opět se tedy můžete těšit na zajímavé osudy, příběhy a kazuistiky. Jména budou změněna pro zachování anonymity dítěte a rodiny, ale smysl sdělení bude zachován tak, aby bylo autentické a vypovídající.

Často jsem od rodičů slyšela, že by pro svoje nadané dítě potřebovali – prostě řečeno – manuál, ideálně už v porodnici. Občas jsem se setkala i se vstřícnými a empatickými učiteli těchto dětí, kteří jim chtěli pomoci či je podpořit, ale buď přesně nevěděli jak, nebo na to neměli ve své práci čas a prostor. A právě především pro rodiče a pedagogy nadaných dětí jsem se rozhodla napsat tuto knížku, která si klade za cíl být jim nápomocná v jejich krásné, ale někdy i náročné nebo přinejmenším specifické práci s nadanými dětmi. Knížku si však může přečíst kdokoli z laické i odborné veřejnosti, koho zajímá téma nadání, vysoké inteligence, výchovy a vzdělávání.

Nejprve se společně podíváme „pod pokličku“ myšlení a prožívání těchto dětí, abychom jim dokázali víc porozumět a lépe je přijímat, dále se seznámíme s doporučeními pro podporu dítěte v rodině a rovněž nabídnu pedagogickým pracovníkům konkrétní nástroje a metody pro vzdělávání a komplexní rozvoj těchto dětí.

Kromě svých zkušeností a zkušeností rodin se budu opírat o četné výzkumy a přístupy z oblasti psychologie, psychoterapie ACT, neurověd a metody všímavosti. I když jsem spíše realista-pragmatik vědeckého založení, mohu s čistým svědomím říct, že mnohé tyto klinicky ověřené techniky a přístupy, které se v novém tisíciletí šíří, skutečně fungují a nezřídka dokážou s dětmi udělat hotové zázraky.

Navážu na knihu předchozí, některé informace více rozvinu a prohloubím, jiné poupravím v souladu s nejnovějšími vědeckými poznatky, a především si stanovuji záměr přinést v tématu spoustu nového a dosud nepublikovaného a na základě svých zkušeností stanovit některé nové hypotézy a podněty k dalším výzkumům – knížku tedy můžete vnímat jako svébytný text, který je jen velmi volným pokračováním předešlého Života s vysokou inteligencí.

1ÚVODNÍ SOUVISLOSTI

„Svět má cenu jen díky těm, kteří se vymykají,

a trvá jen díky těm, kteří jsou umírnění.“

Paul Valéry, spisovatel

O kom vlastně bude řeč?

V poslední době se v české společnosti zvýšil zájem o nadané děti a nadání, realizují se v této oblasti projekty a o tématu se ve veřejném prostoru celkově více diskutuje. Rozumějí ale tomuto pojmu všichni stejně? A rozumějí mu všichni správně?

Pojem nadání si spojujeme s vysokou úrovní schopností v některé z oblastí. Termín mimořádné nadání pak používáme pro mimořádnou úroveň schopností v celém okruhu oblastí a při vysoké tvořivosti, u daného jedince opět v porovnání s ostatními. Konkrétně například vyhláška MŠMT[1] nadání a mimořádné nadání definuje tímto způsobem a nepracuje ani s pojmem IQ a inteligence.

Jiné přístupy naopak s pojmy IQ a inteligence pracují. Za mimořádně nadané dítě je v České republice obecně považováno dítě, jehož IQ je 130 a vyšší. Některé přístupy definují mimořádné nadání už od IQ 125 (ve Švýcarsku, některé přístupy ve Francii, v Belgii apod.). Ne každý jedinec, který má IQ nad 130, je tzv. mimořádně nadaným jedincem. Mimořádně nadaní lidé mají kromě vysokého IQ (125–130) i odlišné psychické funkce. Mimořádně nadaní tak, jak jsou chápáni podle některých přístupů v anglofonním i frankofonním světě, nejsou tedy definováni pouze vysokým IQ. A to, že někdo není mimořádně nadaným jedincem, na druhou stranu neznamená, že není chytrý nebo inteligentní. Můžeme tedy rozlišit:

•mimořádně nadané lidi nebo lidi s vysokým potenciálem (IQ > 125/130) spolu se specifičností psychických funkcí;

•VIQ neboli lidi s vysokým IQ (IQ > 130) bez specifičnosti psychických funkcí (když bude člověk po mnoho let trénovat například testy inteligence, po nějaké době si může IQ opravdu navýšit a do Mensy vstoupit, tím se ale ještě nestane mimořádně nadaným jedincem).

I když zatím nepanuje úplná shoda v pojmenování a definici těchto jedinců, mohu s jistotou uvést, že tato kniha bude pojednávat o dětech s vysokým potenciálem.

Vyvážená je definice mimořádně nadaných užívaná v Belgii:[2]

„Konkrétně tedy považujeme mladého člověka za mimořádně nadaného, pokud dosáhne celkového IQ 125 a výš nebo dosáhne minimálně skór 130 v jednom ze subtestů a/nebo vykazuje schopnosti výjimečně rozvinuté v jednom z typů inteligence podle Gardnera (které nemohou být změřeny prostřednictvím testů IQ) nebo prostřednictvím zjištění mimořádného nadání identifikovaného jinými odborníky.“

Ani anglosaský přístup neredukuje mimořádné nadání pouze na samotné IQ[3], ale zahrnuje do něj ještě vysokou míru schopnosti řešit problémy, velkou kreativitu, leadership a umělecké nadání.

Pojmy se různí podle zemí: v těch anglofonních jsou tyto děti označovány jako gifted (nadaní, obdarovaní), ve frankofonních jako surdoués (velmi nebo vysoce nadaní) nebo a haut potentiel, přičemž k pojmu haut potentiel znamenajícímu vysoký potenciál (v češtině lidé/děti s vysokým potenciálem) se kloní stále více odborníků. Můžeme se setkat i s pojmy „dítě s vysokými potencialitami“ nebo „dítě s akcelerovaným vývojem“, případně „intelektově předčasně vyvinuté dítě“ z francouzského enfant intelectuellement précoce (což se vztahuje k intelektovému potenciálu).

Bohužel stále žijeme v době, kdy je pro mnohé nepřijatelné pojmenovávat věci pravými jmény, a proto pojmy gifted / surdoué / mimořádně nadaní vzbuzují nevoli, neboť značí, že se jedná o jedince, kteří jsou v některých oblastech schopnější, talentovanější a chytřejší než ostatní. Ani mnohým samotným nadaným dětem se nelíbí, když jsou označovány za mimořádně nadané, neboť si nechtějí připadat „výš“ nebo „lepší“, což tyto pojmy indikují. A pojem vysoký potenciál pro označení těchto jedinců má také svoji malou slabinu, neboť může vytvářet jakýsi tlak na úspěch ve smyslu, že když už byl jedinec obdařen vysokým potenciálem, je jeho povinností ho využít ve prospěch společnosti. Mně osobně ale nejde o „slovíčkaření“, ale o to, aby tito atypičtí lidé dokázali žít v souladu s nastavením svých psychických funkcí a byli pochopeni a respektováni ve své odlišnosti, stejně jako jsou respektovány jiné skupiny populace (lidé s autismem, lidé s mentálním postižením atd.).

Všechna uvedená pojmenování odkazují k jedinému – ke schopnostem, dovednostem, nadání, případně talentu – a zapomínají přitom na osobnost jedince, na jeho specifický způsob myšlení, vnímání a prožívání, na to, že se jedná o jedince s odlišným nastavením psychických funkcí, což pak vyžaduje odlišný přístup.

Zajímavé jsou také dva různé přístupy k mimořádnému nadání. Zatímco jeden považuje za kritérium jen inteligenci vyšší než IQ 130 (tak je to obecně rozšířeno v ČR), jiný mimořádné nadání naopak definuje třemi nezbytnými složkami: vysokou inteligencí (IQ nad 125/130), kreativitou[4] a vysokou citlivostí[5].

Konec ukázky

Table of Contents

Tiráž

O AUTORCE

PODĚKOVÁNÍ

Z OHLASŮ

PŘEDMLUVA

1 ÚVODNÍ SOUVISLOSTI

O kom vlastně bude řeč?

2 HLAVNÍ CHARAKTERISTIKY NADANÉHO DÍTĚTE

3 CO NADANÉ DĚTI POTŘEBUJÍ? NA CO SI DÁT POZOR?

Pozor na diagnózy

4 NADANÉ DÍTĚ VE ŠKOLE