DONALD J. TRUMP A ROBERT T. KIYOSAKI

MIDASOV DOTYK

Prečo niektorí podnikatelia bohatnú a väčšina nie

ÚVODNÉ SLOVO OD MARKA BURNETTA

Ukážka z elektronickej knihy

formát EPUB

Copyright © 2011 by Donald Trump and Robert T. Kiyosaki

This edition published by arrangement with Rich Dad Operating Company, LLC

Translation © Mgr. Milivoj Voltner

Design © Motýľ design 2012

Slovak edition © Vydavateľstvo Motýľ

ISBN: 978-80-89482-59-7

ÚVOD

Podnikatelia sú rôzni

Táto kniha je o podnikateľoch a o tom, prečo sú medzi nimi rozdiely. Je určená tým, ktorí už sú podnikateľmi, ako aj tým, ktorí by sa nimi chceli stať.

Nie je to učebnica napísaná vysokoškolskými učiteľmi, ktorí učia o podnikaní. Neprináša pohľad cez ružové okuliare ani neposkytuje prísne vedecký návod, ako postupovať krok za krokom k úspechu. Naopak, táto kniha je veľmi realistická. To preto, lebo ju napísali podnikatelia, ktorí zažívali víťazstvá i prehry a bojovali, aby opäť vyhrali. Opisujeme v nej úprimne a otvorene naše vlastné príbehy.

Schopnosť podnikateľov snívať, víťaziť, prehrávať a opakovane víťaziťsa často nazýva podnikateľský duch. To je to, čo odlišuje pravých podnikateľov od kohokoľvek iného v oblasti podnikania. Je to aj to, čo odlišuje tých, ktorí sa chcú stať podnikateľmi, od tých, ktorí by nimi mohli byť.

Na tejto knihe sme pracovali takmer tri roky. Zotrvali sme v našom úsilí, pretože obaja pevne veríme, že iba podnikatelia dokážu vytvoriť skutočné pracovné príležitosti. A keďže dnešný svet zažíva obdobie nebývalého nárastu nezamestnanosti, pracovné príležitosti sú práve to, čo potrebuje.

Chronická nezamestnanosť prináša vlnu sociálnych nepokojov, ktoré by mohli viesť k revolúciám. Názorným príkladom sú nedávne verejné nepokoje na Blízkom východe. Sú to revolty poháňané ľuďmi, ktorí sú ochotní, schopní a dychtiví pracovať, ale ktorí zároveň pociťujú nedostatok príležitostí. Žijú v spoločnosti s kriticky vysokou mierou nezamestnanosti. Čína sa trasie pri pomyslení na to, že by sa celkom zabrzdil jej export, a desí sa možnosti miliónov nezamestnaných robotníkov. Vláda Spojených štátov má rovnaké obavy a utráca miliardy dolárov na to, aby vytvorila pracovné príležitosti prostredníctvom rôznych vládnych zákonov a programov.

Problém však spočíva v tom, že žiadna vláda, ani tá naša, nie je schopná vytvoriť skutočné pracovné príležitosti. To môžu dokázať iba podnikatelia. Iba podnikatelia vidia budúcnosť, ktorú vnášajú do našich životov – pričom riskujú, strácajú a opäť víťazia – znovu a znovu. V tomto procese vytvárajú nové priemyselné odvetvia a príležitosti pre ľudí na celom svete.

Ďalším problémom je to, že naše školy neprodukujú podnikateľov. Sú naprogramované na to, aby produkovali zamestnancov. Preto ľudia hovoria: „Choď do školy a uč sa, aby si získal dobré zamestnanie.“ Väčšina študentov, dokonca aj absolventi študijných programov MBA, sa stávajú zamestnancami, nie však podnikateľmi. Každý rok opúšťajú školy milióny absolventov, ktorí sú zaťažení dlhom študentských pôžičiek, neschopní nájsť si zamestnanie. V súčasnosti si príliš veľa ľudí, mladých i starších, hľadá zamestnanie, alebo sa obávajú, že ho stratia. Práve preto potrebujeme viac podnikateľov, ktorí budú schopní vytvoriť nové pracovné i podnikateľské príležitosti.

Po páde trhu v roku 2007, najväčšom od veľkej hospodárskej krízy, sa veľa ľudí nazdávalo, že stará ekonomika sa vráti. Vráti sa, ale nebude to tá istá ekonomika. Stará ekonomika priemyselného veku zomiera a namiesto nej sa vynára nová ekonomika informačného veku. Ani pravidlá tejto novej ekonomiky, medzinárodnej ekonomiky, už viac nebudú rovnaké. Staré predstavy z čias priemyselného veku – pracovná istota na celý život, dôchodok, sociálna podpora a odbory – už viac nie sú schopné v novej dobe informačného veku prežiť.

Táto kniha je určená práve týmto podnikateľom, ako i ľuďom, ktorí sa nimi chcú stať. Nie je o podnikaní, ale o tom, čo všetko je potrebné na to, aby sa človek stal úspešným podnikateľom.

Ako podnikatelia sa s vami chceme podeliť o naše myšlienky a presvedčenia, víťazstvá i prehry, ktoré sa nahromadili počas desaťročí našej podnikateľskej činnosti. Dozviete sa, čo nás priviedlo k úspechu tam, kde deväť z desiatich podnikateľov zlyhalo. Podelíme sa s vami o to, ako prekročiť hranice úspechu a bohatstva, ako premeniť spoločnosť na medzinárodne uznávanú značku – skutočnosť, o ktorej mnohí podnikatelia snívajú, ale iba malé množstvo z nich to dosiahne. Čo je najdôležitejšie, podelíme sa s vami o to, čo nás drží v podnikaní, keď sa ostatní vzdávajú, a prečo hľadáme ešte väčšie výzvy. V tejto knihe, ktorá je našou druhou spoločnou knihou, vám ukážeme, čo znamená Midasov dotyk – schopnosť premeniť všetko, čoho sa dotkneme, na zlato. Povieme vám, ako to môžete dosiahnuť aj vy.

Rozhodli sme sa rozdeliť túto knihu na päť kapitol, kde každá z nich predstavuje jeden prst Midasovej ruky, ktorá sa dotkla zlata. V každej kapitole okrem našich jednotlivých postrehov nájdete aj zhrnutie, ktoré v skratke podčiarkuje objektívny prehľad kľúčových faktov. Na záver každej kapitoly sme začlenili rady, čo je potrebné urobiť a zapamätať si, teda praktické kroky, ktoré môžete využiť vo vašom podnikateľskom živote.

Päť prstov každej kapitoly predstavuje päť kľúčových faktorov, ktoré si musí každý podnikateľ, snívajúci o úspechu, osvojiť. Tieto faktory vás v škole nenaučia.

Zlatý dotyk Midasovej ruky je ideálnou metaforou, ktorá symbolizuje charakteristické vlastnosti potrebné na podnikateľský úspech. Ak dostanete pod kontrolu dotyk každého prsta, zistíte, v čom spočíva trik, prečo sú niektorí podnikatelia nesmierne úspešní, zatiaľčo iní úspech nedosiahnu.

Palec predstavuje silu charakteru. Bez neho by podnikatelia nemohli odolávať nevyhnutným prehrám a sklamaniam, ktoré sú spojené s vytváraním niečoho z ničoho. Neprebádaná oblasť je vždy plná nebezpečenstiev.

Ukazovák vyjadruje schopnosť zamerať sa a sústrediť sa. Aby bol podnikateľ úspešný, musí mať vytýčený správny cieľ.

Prostredník, najdlhší prst, reprezentuje obchodnú značku, ktorá odzrkadľuje vás samotných. Bez spoľahlivej značky a snahy dať o nej svetu vedieť, sa nikdy zlata nedotknete.

Prstenník symbolizuje vzťahy a poukazuje na to, ako si nájsť vhodného partnera, ako byť dobrým partnerom a ako si vybudovať rôzne typy vzťahov, ktoré vás privedú k úspechu.

A konečne malíček, ktorý charakterizuje malé, no veľmi dôležité veci. To neznamená iba zvládnuť detaily. Uvidíte, že malé veci sa môžu stať veľkými a nasmerovať vás na cestu k rýchlemu úspechu. Naučíte sa, ako objaviť malé veci, ktoré prerastú do veľkých hodnôt pre vašich zákazníkov a vašu spoločnosť alebo podnik.

Každý z týchto faktorov je sám osebe dôležitý. Keď však budete pevne držať všetko vaše úsilie, zručnosti, štúdium a vedomosti vo vlastných rukách a všetky faktory budú fungovať spoločne ako celok, pocítite skutočnú silu zlatej žiary Midasovho dotyku. Náš svet by vedel takú žiaru využiť. Napokon, úloha vyriešiť globálny problém nezamestnanosti, nedostatku pracovných miest a finančnej istoty leží na pleciach podnikateľov, ktorých svet skutočne potrebuje. Potrebuje najmä viac úspešných podnikateľov, ktorí sa vedia dotknúť vecí ako kráľ Midas a premeniť ich na zlato.

Mnohé spoločnosti zo zoznamu Fortune 500^2, ktoré vznikli v priemyselnom veku, dnes miznú. Z tejto krízy však vznikne nový zoznam Fortune 500 zajtrajška, ktorý bude stáť na čele novej éry podnikania a bude ho viesť nová trieda podnikateľov.

2 Fortune 500: každoročný rebríček zostavený a publikovaný časopisom Fortune, v ktorom je zoradených 500 amerických súkromných a verejných korporácií podľa ich hrubého obratu – pozn. prekl.

Donald J. Trump Robert T. Kiyosaki

PRVÁ KAPITOLA

Palec Sila charakteru

„Život je ako brusný kameň. Či ťa rozomelie alebo vybrúsi do najvyššieho lesku, závisí od toho, z akého si materiálu.“

– neznámy autor

Premeňte smolu na šťastie

Robert Kiyosaki

Začiatkom roka 2000 som navštívil riedko osídlené časti Austrálie, ďaleko od civilizácie. Bol som tam na dovolenke s priateľmi a žili sme v drsných podmienkach v jednej z najkrajších častí na svete. Trvalo mi takmer týždeň, kým som sa dostal k najbližšiemu táborisku v tejto pustatine.

Raz večer mi zvonil satelitný telefón. Volala mi Kim, moja žena, ktorá bola v tom čase doma vo Phoenixe.

„Hádaj, prečo volám!“ povedala vzrušene. „Ozval sa mi producent Oprah Winfrey a Oprah ťa chce mať vo svojom programe v Chicagu.“

„To je skvelé,“ odpovedal som. „Ale prečo práve mňa?“

„Chce sa s tebou rozprávať o tvojom živote a o tvojej knihe Bohatý otec, chudobný otec.“

„Dobre. Priebežne ma informuj,“ požiadal som ju.

„Ale ona ťa chce v tom programe už o niekoľko dní!“ zvolala Kim.

„O niekoľko dní?“ zaúpel som. „Veď som iba teraz prišiel! Vieš, koľko mi to trvalo? Dva dni letu a takmer štyri dni v aute! Nedá sa to presunúť na neskôr?“

„Nie! Mali sme čo robiť, aby sme odpovedali na všetky ich otázky. Ten producent dokonca volal synovi bohatého otca, aby si preveril, či príbeh o tvojich dvoch otcoch je skutočne pravdivý. Sú celí nadšení a chcú ťa tam mať teraz!“ Kim urobila malú pauzu. „Nepremeškaj takú príležitosť. Len sa pekne pobaľ a vráť sa. Na letisku v Sydney ťa bude čakať nová letenka.“

O šesť dní neskôr som pricestoval do Chicaga.

Show Oprah Winfrey sa vysielala priamo z jej štúdia Harpo Production. Pôvabná mladá asistentka si ma odviedla z útulnej zelenej miestnosti do štúdia, kde už sedeli oddaní fanúšikovia Oprah.

V štúdiu vládla vzrušená atmosféra. Ľudia v publiku už boli nervózni a nedočkavo čakali na príchod svojho idolu. Na chvíľu som zabudol, prečo tam vlastne som. Zabudol som, že sa práve chystám na živé televízne vystúpenie a na rozhovor s najvplyvnejšou ženou v showbiznise. Vedel som, že sledovanosť jej programu sa odhaduje na vyše 20 miliónov divákov len v Spojených štátoch, a že táto show sa súbežne vysiela v ďalších asi 150 krajinách na celom svete.

Obzeral som sa okolo seba a uprostred pódia som zbadal dve stoličky. V mysli sa mi vynorila otázka: „Pre koho je tá druhá stolička?“ V tej chvíli som celý zmeravel, keď som si uvedomil... tá druhá stolička je tu pre mňa!

V miestnosti zrazu vypukol búrlivý aplauz, keď sa Oprah objavila na pódiu. V skutočnosti bola oveľa impozantnejšia. Potom, ako povedala zopár úvodných slov divákom v štúdiu a pri televíznych obrazovkách, jej krásna asistentka sa jemne dotkla môjho predlaktia a tlmene zašepkala: „Poďme...“

Zhlboka som sa nadýchol a pomyslel si: „Už je príliš neskoro na nejaké precvičenie alebo skúšku.“

O hodinu neskôr bolo po všetkom. Dav ľudí v štúdiu tlieskal a Oprah sa rozlúčila s divákmi na celom svete. Len čo vypli televízne kamery, obrátila sa na mňa, ukázala na mňa prstom, usmiala sa a povedala: „Bohatý otec, práve som vám predala milión výtlačkov vašej knihy.“

V tom čase som svoju knihu Bohatý otec, chudobný otec publikoval sám. Okrem iného to znamenalo, že som sa nemusel o zisky deliť s vydavateľom. Hoci som nikdy nevynikal v matematike, reči peňazí som rozumel. Po odrátaní všetkých nákladov mi zostal čistý zisk päť dolárov na každý výtlačok. Ak bol jej odhad ohľadom počtu predaných kusov po tejto show správny, jednoduchá matematika mi hovorila, že som práve zarobil 5 miliónov dolárov za hodinu. Samozrejme, pred zdanením. Bol to naozaj ziskový deň v mnohých ohľadoch. Vtedy som si to neuvedomoval, ale počas jednej hodiny som sa z neznámeho človeka stal celosvetovo známou osobnosťou. Ako zrejme viete, sláva môže byť oveľa zvodnejšia ako peniaze.

Dôvod, prečo som knihu Bohatý otec, chudobný otec vydal na vlastné náklady, spočíval jednoducho v tom, že ju každý vydavateľ, ktorému som poslal rukopis, odmietol. Väčšina vydavateľov boli zdvorilí ľudia, napriek tomu mi však povedali, že nemajú záujem. Dvaja z nich na mňa pôsobili ako moji učitelia angličtiny v škole, ktorí mi povedali, že by som sa mal naučiť písať. Jeden vydavateľ mi dokonca povedal: „Vaša kniha je smiešna! Žiadny čitateľ nikdy neuverí tomu, čo v nej píšete.“ Šéfredaktor, ktorý sa špecializoval na knihy o financiách, ju odmietol so slovami: „Vy ani neviete, o čom hovoríte!“ Odvolával sa na najdôležitejšiu lekciu v mojej knihe, kde som vyhlásil: „Váš dom nie je aktívum.“ Zaujímalo by ma, či ten človek potom, ako vypukla kríza na trhu s nehnuteľnosťami, keďľudia prišli o svoje domy pre neplatenie hypotéky a domy mali nižšiu hodnotu ako výška ich nesplatených hypoték, prehodnotil moje posolstvo, ktoré som odkázal vo svojej knihe všetkým ľuďom.

Potom, ako sme s Kim prijali odmietnutia s úsmevom na tvári, sami sme nechali vytlačiť asi 1 000 kusov a pri príležitosti oslavy mojich narodenín v apríli 2007 sme tieto výtlačky dali do distribúcie.

Od roku 1997 do roku 2000 sa kniha Bohatý otec, chudobný otec šírila najmä medzi známymi ústnym podaním alebo z ruky do ruky. Jeden človek ju dal prečítať druhému a ten ju zasa poskytol svojim rodinným príslušníkom. Kniha si pomaly razila cestu hore po rebríčku bestsellerov na zozname denníka The New York Times – jediná kniha, ktorú si autor sám publikoval. Producent Oprah Winfreyovej nám zavolal krátko potom, ako sa kniha vyšplhala celkom hore. Podľa môjho odhadu mi Oprah vďaka svojej show pomohla do roku 2010 predať vyše 22 miliónov výtlačkov vo viac ako 100 krajinách na celom svete. Kniha Bohatý otec, chudobný otec sa dnes prekladá do vyše 50 jazykov. V tom spočíva sila Oprah Winfreyovej.

Po odvysielaní jej show na seba nenechala dlho čakať ani tlač. Mnohým sa páčil môj jednoduchý príbeh o dvoch otcoch. Iba zopár novinárov bolo vtedy skeptických a kritických a boli aj takí, ktorí ma jednoducho za moje rozprávanie zavrhli a odsúdili.

Neúspech je cesta k úspechu

Niekoľko televíznych moderátorov a článkov v časopisoch ma označilo za človeka, z ktorého sa doslova cez noc stal úspešný podnikateľ. Zakaždým, keď znovu počujem alebo čítam tieto slová, potláčam smiech. Hoci je pravda, že z neznámeho človeka sa počas jednej hodiny stal človek známy na celom svete, sotva sa dá hovoriť o úspechu cez noc. V roku 2000 som mal 53 rokov a po väčšinu svojho dovtedajšieho života som bol ďaleko od úspechu.

Thomas Edison, vynálezca žiarovky a zakladateľ spoločnosti General Electric, raz povedal: „Nezlyhal som. Iba som našiel 10 000 možností, ktoré nefungovali.“

Edisonov citát stručne vyjadruje podstatu toho, prečo väčšina podnikateľov nenájde cestu k úspechu, a prečo sa väčšina z nich nikdy nedotkne zlata Midasovou rukou. Jednoducho povedané, väčšina ľudí zlyhá na ceste za úspechom práve preto, že zlyhali málo.

V súvislosti s Midasovým dotykom, palec predstavuje vašu emocionálnu vyzretosť a silu vášho charakteru. Bez palca by zvyšným štyrom prstom chýbala potrebná stabilita na zvládnutie výziev, výhier, prehier, vzletov a pádov, ktorým všetci podnikatelia čelia každý deň.

Čo vám chýba?

Veľa ľudí hovorí, že väčšinu začínajúcich podnikateľov dokážu zastaviť dve veci:

1. Nedostatok kapitálu

2. Nedostatok podnikateľskej skúsenosti z reálneho života Zo svojej vlastnej skúsenosti by som k nim pridal ešte tretiu:

3. Nedostatok emocionálnej vyzretosti a sily charakteru

Podľa mňa, nedostatok emocionálnej vyzretosti a sily charakteru je tou hlavnou príčinou, prečo ľudia zlyhávajú ako podnikatelia.

Svet je plný bystrých, vzdelaných a talentovaných ľudí, ktorým sa nedarí rozvíjať svoj talent alebo dar od Boha. Ako často študent, ktorého považovali za „nádejného kandidáta na úspech“, napokon neuspel? Väčšina z nás pozná ľudí, ktorých životný príbeh je plný trápenia, tragédií alebo zrady, ktorí hádžu vinu za svoje neúspechy na iných alebo vinia sám život už od samého začiatku. Všetci poznáme ľudí, ktorí majú skvelé predstavy o tom, ako zarobiť milióny, ale sú príliš leniví, aby vstali z pohovky. Všetci poznáme aj takých, ktorí žijú vo svojich predstavách o budúcnosti a nevedia sa odhodlať k tomu, aby začali konať dnes. Na svete sú milióny odvážlivcov, ktorí ho chcú zmeniť, ale nedokážu zmeniť ani podmienky, v ktorých sami žijú. A rovnako poznáme aj ľudí, ktorí klamú, podvádzajú a kradnú, ktorí navyše klamú aj sebe samým, pričom veria, že práve oni sú bezúhonní. Bez emocionálnej vyzretosti a sily charakteru, symbolizovanej palcom ruky, si sami odopierajú prístup k tomu, aby Midasovým dotykom premenili veci na zlato.

Keby som vtedy vedel to, čo viem dnes...

Keď sa prihováram skupine „kvázi podnikateľov“, zvyčajne začínam slovami: „Keby som vtedy vedel, koľko toho ešte neviem, zrejme by som nezačal podnikať.“ Takisto zvyknem hovoriť: „Keby som vtedy vedel, aké náročné to bude, nikdy by som sa do toho nepustil.“ Aby som však ukázal týmto nádejným začínajúcim podnikateľom „žiarivý záblesk budúcnosti“, zvyčajne dodám: „Som rád, že som to nevedel, pretože keby som to vedel, dnes by som zrejme nebol úspešný.“ Potom im začnem rozprávať o svojich neúspechoch, ktoré ma nakoniec priviedli k úspechu.

Bez ochoty prinášať obete už nečítajte ďalej

Na nasledujúcich stránkach sa s vami podelím o niekoľko svojich životných skúseností z prehier a bolestných zážitkov. Prečo vám chcem o nich povedať? Odpoveď je jednoduchá. Ak vás moje negatívne skúsenosti odradia od toho, aby ste sa stali podnikateľmi, potom som vám urobil láskavosť.

Hoci takmer každý má schopnosť stať sa podnikateľom, nie každý sa ním potrebuje stať. Existuje aj jednoduchší spôsob, ako prežiť život.

Niektorým ľuďom sa život a úspech javia ako niečo jednoduché, ale ja takých ľudí nepoznám. Môj bohatý otec často hovoril: „Úspech vyžaduje obete.“ Zatiaľ som sa nestretol s úspešným človekom, ktorý by nepriniesol svojmu úspechu žiadnu obeť. Napríklad lekári musia zaplatiť pomerne vysokú cenu čo do množstva času, peňazí na štúdium a vynaloženej energie, aby sa napokon stali lekármi. To isté sa týka aj výkonných športovcov, hviezd filmového neba, populárnych spevákov, politických predstaviteľov či lídrov spoločnosti. Úspech v podnikaní nie je výnimkou.

Prinášanie obetí je cena, ktorú musí človek zaplatiť za úspech. Bohužiaľ, väčšina ľudí nie je ochotná zaplatiť takú cenu. Je pre nich pohodlnejšie byť priemerní, uspokojiť sa s tým, čo je, žiť v bezpečí, istote a prežiť svoj život pod úroveň svojich možností.

Príbehy mojej vlastnej hlúposti

Albert Einstein raz povedal: „Iba dve veci sú nekonečné – vesmír a ľudská hlúposť. Pričom tou prvou nie som si celkom istý.“

Som živým dôkazom tejto hlbokej Einsteinovej myšlienky. Moja hlúposť je nekonečná.

Nasledujúce príbehy vám ukážu, aký som bol hlúpy, keď som rozbiehal svoj prvý podnik s názvom Rippers, ktorý sa týkal nylonových peňaženiek na suchý zips pre surfistov, a ktorý sa rozrástol do obrovského biznisu. Aby som začal postupne, už predtým som odštartoval svoje podnikateľské aktivity množstvom malých podnikov, ale žiaden z nich ma nedostal na takú medzinárodnú úroveň ako Rippers. Zaujímavé na tom je, že som vlastne nechcel podnikať s nylonovými peňaženkami. Ocitol som sa v tom vďaka vlastnej hlúposti.

Príbeh č. 1: Hlupák a jeho peniaze

Ako väčšina ľudí vie, zručnosťčíslo jeden každého podnikateľa je schopnosť predávať, pretože predaj rovná sa príjem. Keďže som nevedel predávať, poslúchol som radu svojho bohatého otca a vo veku 26 rokov som sa zamestnal vo firme Xerox Corporation. Nie preto, že by som mal rád kopírky, ale preto, že táto firma ponúkala skvelý výcvik v oblasti predaja. Hoci som spočiatku nepatril medzi nádejných predajcov, poctivo som študoval, trénoval techniky predaja, zúčastnil som sa špeciálnych seminárov a pomaly, ale isto, som sa počas troch rokov vypracoval na jedného z najlepších predajcov v tejto brandži, čo mi zabezpečilo aj vyšší plat. Od roku 1974 do roku 1976 sa mi podarilo našetriť 27 000 dolárov (čo vtedy predstavovalo pomerne dosť peňazí) na svoje prvé podnikateľské zámery.

Existuje jedno príslovie: „Hlupák a jeho peniaze sa čoskoro rozídu.“ Nuž, ja som bol ten hlupák a moje peniaze sa odo mňa za krátky čas odkotúľali preč. Takto som sa rozlúčil so svojimi peniazmi:

Jedného dňa mi zavolal môj kamarát John a opýtal sa ma, či by som nechcel investovať do jeho podniku. Sľúbil mi, že do mesiaca dostanem svoje peniaze späť plus 20-percentný úrok. John bol dovtedy veľmi úspešný podnikateľ (zdôrazňujem „dovtedy“). Stavil som teda na jeho bystrý intelekt a dosiahnutý úspech a uveril som tomu, že sa o moje peniaze počas 30 dní postará. Okrem toho, 20-percentná návratnosť mojich investícií bola lákavá. Dal som mu teda svoje peniaze a on mi vystavil zmenku.

O mesiac neskôr som mu zavolal a pýtal si späť svojich 27 000 dolárov plus 5 400 dolárov zisku. Ako už zrejme tušíte, žiadne peniaze nemal. Obviňoval svojho finančného riaditeľa Stanleyho, zabehnutého účtovného znalca, z chýb a prešľapov.

„Povedal som Stanleymu, aby nakúpil viac výrobkov, aby sme to mohli loďou dopraviť našim maloobchodníkom,“ povedal John. „Ale Stan namiesto toho vyplatil nejaké naše staré faktúry. Teraz nemáme ani výrobky, ani peniaze, ani zisk. Keby Stanley kúpil to, čo som mu povedal, mal by som pre teba tie peniaze.“

Hoci Johnovo vysvetlenie dávalo zmysel, zmocnil sa ma nepríjemný pocit. Mal som mu na to niečo povedať, ale nechal som si to pre seba a jeho vysvetleniu som uveril. V skutočnosti som jeho rozprávke uveril, pretože som tomu potreboval veriť. Potreboval som veriť Johnovi. Keby som mu neveril, mal by som strach, že svoje peniaze už viac neuvidím.

Autorizovaný účtovný znalec Stanley, samozrejme, nepoznal lekciu z knihy Bohatý otec, chudobný otec. No nebol to iba Stanley, kto mal tmu pred očami. Veľa ľudí robí to, čo urobil on. Pracujú pre peniaze, splácajú pohľadávky a nakoniec uložia na účet to, čo ostalo. Preto väčšina ľudí žije od výplaty do výplaty. Podnikateľ musí vedieť, ako narábať s peniazmi, aby mu priniesli ešte viac peňazí – investuje svoj čas a peniaze do marketingu, reklamy, propagácie tovaru alebo služieb a ponúka stimulačné prémie obchodným zástupcom.

V období krízy, keď klesá predaj a znižujú sa príjmy, má veľa ľudí tendenciu urobiť presne to isté, čo urobil Stanley – sporiť peniaze alebo splácať účty. To vo všeobecnosti znamená predzvesť pohromy. Bystrí podnikatelia vedia, že práve v období poklesu predaja a nízkych príjmov musia investovať svoje peniaze do odbytu a marketingovej propagácie, aj keby si peniaze mali požičať. Keď predaj začne opäť stúpať, potom môžu začať splácať účty a vrátiť peniaze, ktoré si požičali.

Počas globálnej finančnej krízy, ktorá sa začala v roku 2007, mnohí ľudia postupovali rovnako ako Stanley. Obmedzili výdavky, splácali pohľadávky a šetrili. Táto snaha o úspory hotovosti spôsobuje, že ekonomika sa ešte viac pribrzdí. A keď sa ekonomika opäť vzchopí, podniky alebo jednotlivci, ktorí kopírujú Stanleyho postup, sa už nemusia viac spamätať. Zostanú ďaleko za tými, ktorí počas zlého ekonomického obdobia nešetrili peniaze a napredovali.

Príbeh č. 2: História sa opakuje

Keď som sa Johna opýtal, ako môžem získať späť svoje peniaze, odpovedal mi, že jediný spôsob ako to dosiahnuť, je požičať mu ešte viac peňazí. Teraz si možno myslíte, že som mal byť natoľko múdry, aby som na niečo také už viac nepristal. Omyl! Urobil som to znovu.

Do troch mesiacov sa mi pre Johna a jeho podnik zápasiaci s ťažkosťami podarilo zohnať vyše 50 000 dolárov od priateľov. Ako už zrejme tušíte, peniaze zmizli, len čo som mu vypísal šek.

Ako sa dajú zohnať peniaze? Odpoveď znie: musíte v tom mať prax. Počas výcviku v oblasti predaja vo firme Xerox som sa naučil, že musím uskutočniť 100 neohlásených návštev, aby som získal 10 potenciálnych zákazníkov. Z nich iba jeden nakoniec kúpi to, čo chcem predať.

Aby som zohnal peniaze pre Johna, vypracoval som si jednoduchý biznis plán, vytvoril malý propagačný leták a začal som klopkať na dvere. Robil som to isté, čo som sa naučil vo firme Xerox – chodil som neohlásený, až som napokon dosiahol svoj cieľ.

V tom čase Johnova firma predávala mydlá na šnúrke v tvare mikrofónu^3. Boli to výrobky pre ľudí, ktorí si zrejme radi spievali v sprche a ja som vtedy zohnal investorov. Vyjadrím to inými slovami: schopnosť predávať patrí medzi najdôležitejšie zručnosti každého podnikateľa. Pokiaľ nevynikáte v predaji, musíte si zohnať niekoho, kto to vie.

Ešte stále som robil pre firmu Xerox, keď mi volali moji priatelia a pýtali späť svoje peniaze plus 20-percentný úrok. S narastajúcim strachom, čo je prirodzené, sa prudko znižovala moja schopnosť myslieť.

Bol som príliš naivný, aby som si uvedomil, aké hlúpe bolo zháňať peniaze a propagovať výrobky firmy, ktorá bola zle riadená. Nevedomky som sa podieľal na malej Ponziho schéme, menšej verzii miliardového škandálu Bernieho Madoffa. Nakoniec sa mi vďakabohu podarilo peniaze vrátiť.

Tí, ktorí sú vytrvalí a konajú rozvážne, vždy vyhrajú. V živote sa vyskytne zopár grandslamov a propagácia podniku alebo presadenie nápadu si žiada svoj čas.

3 Tento výrobok sa po prvýkrát dostal na trh počiatkom 50-tych rokov, no jeho boom prišiel až v 80-tych rokoch, keď sa stal obľúbeným darčekom najmä pre mužov. Šnúrka uchytená vo vnútri mydla bola v tvare slučky a slúžila na to, aby sa vlhké mydlo nevyšmyklo a nevypadlo z ruky, prípadne sa klzké dalo ľahko zodvihnúť z vane či zo zeme – pozn. prekl.

Príbeh č. 3: Vitaj na palube!

Znovu, ako totálny hlupák, som sa pýtal Johna, ako mu môžem pomôcť a získať späť svoje peniaze. Jeho brilantným a oslnivým nápadom bolo, aby som sa k nemu pridal, zarobil si späť svoje peniaze a pomohol mu zachrániť jeho spoločnosť. Hádajte, čo som urobil? Prijal som jeho ponuku! Počas dňa som teda pracoval v Xeroxe a po skončení pracovnej doby som prešiel na druhú stranu ulice do Johnovej kancelárie v centre Honolulu, aby som rozmýšľal nad plánom, ako zachrániť jeho podnik.

V počiatočnej fáze podnikania musí podnikateľ pracovať 24 hodín denne 7 dní v týždni, pričom často pracuje mesiace, ba aj roky, zadarmo. Je to práve množstvo zadarmo odpracovaných hodín, ktoré charakterizujú podnikateľa a odlišujú ho od zamestnanca.

Množstvo zadarmo odpracovaných hodín a množstvo hodín, ktoré venujete výcviku, rovnakou mierou určuje úroveň úspechu, ktorú dosiahnete v čomkoľvek, do čoho sa pustíte. Napríklad, profesionálny hráč golfu investuje roky svojho života do tvrdého tréningu, kým začne zarábať peniaze – ak vôbec začne nejaké zarábať.

Preto je lepšie ponechať si svoje trvalé zamestnanie a vybudovať podnik vo voľnom čase. Možno máte na vec iný názor, ale v každom prípade budete zrejme veľmi dlho pracovať zadarmo.

Príbeh č. 4: Zúfalý záblesk nádeje

John, Stanley a ja sme sa bez peňazí ocitli v zúfalej situácii. Tak sa zrodil nápad začať podnikať s nylonovými peňaženkami na suchý zips pre surfi stov. Keďže sme všetci traja boli surfi sti a jachtári, nylonové peňaženky a puzdrá na doklady sme už dlhšiepoužívali. Šili sme si ich však sami zo starých lodných plachiet.

John sa nazdával, že také peňaženky by sa mohli stať predajným hitom a bol si celkom istý, že tento výrobok by mohol zachrániť podnik. Hoci som nezdieľal jeho nadšenie, začali sme na tom pracovať a čoskoro sme boli prví, ktorí s podobným výrobkom prišli na trh.

Prínos celej tejto skúsenosti spočíval v tom, že som sa naučil čo-to o dizajne, spracovaní suroviny, ako sa premieňa na výrobok, balí, uskladňuje a ako sa s celkom novým výrobkom obchoduje na trhu. Bola to drahá lekcia, no dnes, s odstupom času, viem, že pre mňa mala nevyčísliteľnú hodnotu. Hoci by som už nič z toho nechcel vrátiť a prežiť to znova, bola to práve táto tvrdá skúsenosť, ktorá ma nakoniec priviedla na myšlienku vytvoriť stolovú hru CASHFLOW, ktorá mi dodnes prináša pasívny príjem.

Príbeh č. 5: Stres a strach

John sa mýlil. Podnik s nylonovými peňaženkami nebola tutovka. Boli sme ešte viac zadlžení ako predtým a čoraz rýchlejšie sme sa rútili smerom k bankrotu.

Z čistého zúfalstva som Johnovi a Stanleymu predložil návrh na nový nylonový výrobok, tentoraz môj vlastný dizajn. John a Stanley boli skôr surfisti, ja som rád behal. Každý, kto behal, mal rovnaký problém: kam si dať kľúče, občiansky preukaz, prípadne nejaké peniaze? Bežecké šortky nemali vrecká a napchať si všetko do topánok alebo ponožiek určite nebola žiadna výhra. Tak som prišiel s myšlienkou na výrobu malých vreciek, ktoré by sa dali pripevniť k šnúrkam do topánok.

Celkom na mizine a s vyčerpaným účtom sme uviedli na trh naše parádne vrecko „Ripper Shoe Pocket“ a po prvýkrát sme ho predstavili na prehliadke športových potrieb v New Yorku.

Verte tomu alebo nie, ale náš nový produkt sa stal jednou z najhorúcejších noviniek roka v odvetví výroby športových potrieb. O Ripper Shoe Pocket sa písalo dokonca aj v časopisoch ako Runner´s World, Playboy či Gentlemen´s Quarterly.

Podnikatelia sa musia naučiť, ako zvládnuť stres a strach. Na druhej strane, stres a strach ich musí motivovať a podnietiť k tomu, aby boli tvorivejší, rýchlejšie sa učili a zvyšovali si úroveň vedomostí o ľuďoch a podnikaní.

Inými slovami, podnikatelia musia byť naozaj rýchli v učení a poznávaní, schopní inovácií a nových nápadov. Strach je pre podnikateľa motiváciou do učenia. Pokiaľ vás strach dokáže ochromiť, zostaňte radšej pri vašom pravidelnom a stálom zamestnaní.

Z toho vyplýva poučenie, že podnik rastie iba vtedy, ak rastie aj podnikateľ.

Príbeh č. 6: ýierny Peter

Čoskoro sme predávali naše športové vrecká do topánok na celom svete. Hoci sme zaznamenali medzinárodný úspech, naša spoločnosť mala stále finančné problémy. Hotovosť sa u nás dlho nezohriala a čo prišlo, to v krátkom čase zase odišlo. John urobil posledný zúfalý pokus a obrátil sa na mňa, či by som opäť nezohnal nejaké peniaze. Zohnal som ich. Stále sa pamätám na ten deň, keď som prišiel do našej kancelárie a v ruke som držal šek na 100 000 dolárov od investora. John a Stanley sa usmievali a ďakovali mi.

O niekoľko dní neskôr som odcestoval do Chicaga na predajnú výstavu športových potrieb, kde som chcel predať aj naše výrobky. Keď sa výstava skončila, zavolal som do Honolulu, aby som im oznámil, ako som dopadol.

Telefón zodvihla naša sekretárka Jane. Plakala.

„Čo sa deje?“ opýtal som sa.

„Veľmi nerada ti to hovorím, ale John so Stanleym dnes zatvorili podnik, vybrali z účtu všetky zvyšné peniaze a vyparili sa. Podľa mňa odišli preč z mesta. Nemám poňatie, kde by mohli byť.“

Ak som vtedy nedostal infarkt, tak už ho nedostanem nikdy.Šok, ktorý prebehol celým mojím telom, by sa dal prirovnať k zásahu bleskom. Cítil som sa, akoby ma niekto kopol do brucha. Ten telefonát bol začiatok pádu do najhlbšej priepasti môjho života.

Vrátil som sa do hotela Chicago´s Lake Shore Drive a ako omráčený som sa pozeral na jazero Michigan. Stále dokola som sa pýtal sám seba: „Ako som len mohol byť taký hlúpy?!“

John a Stanley zmizli. Ich dlhy boli vyplatené. Nechali mi v rukách čierneho Petra v podobe miliónovej pôžičky. Peniaze, ktoré som prácne zohnal od svojich kamarátov, rodiny a investorov. Ostal som bez zamestnania. Nemal som ani podnik ani domov. Zostal som bez strechy nad hlavou, pretože som musel predať kondomínium, aby som splatil dlhy na kreditných kartách.

Dostal som sa do slepej uličky. Nebolo kam ísť. Cítil som, ako zo mňa vyprcháva životná sila a stále dokola som si kládol tú istú otázku: „Ako som len mohol byť taký hlúpy?!“

Môj bohatý otec ma predtým opakovane varoval, aby som sa s Johnom a Stanleym do podnikania nepúšťal. Často ich volal „šašovia“ alebo „podvodníci“. Problém bol v tom, že ja som ho nechcel počúvať. Ignoroval som jeho varovné slová. Raz mi povedal: „Podvodník ťa oberie o peniaze vtedy, ak chceš získať niečo za nič.“

Sedel som na izbe v hoteli v Chicagu a snažil som sa pochopiť význam slov môjho bohatého otca. Stále som si kládol tú istú otázku: „ýo bolo to niečo, čo som chcel získať za nič?“ Keby som poznal odpoveď, zrejme by som prišiel na to, prečo ma podviedli.

Kiežby som mohol povedať, že poznám defi nitívnu odpoveď! No po všetkých tých rokoch som prišiel akurát na to, že som bol lenivý, a preto ma podviedli.

Uvediem vám zopár príkladov, ako lenivosť môže prispieť k tomu, že sa ľudia nechajú oklamať. Medzi takých naivných ľudí patria:

- Zamestnanci, ktorí veria na istotu práce

- Voliči, ktorí volia politikov, čo sľubujú, že pre nich urobia len to najlepšie

- Investori, ktorí dôverujú svojim finančným poradcom a nechajú sa presvedčiť, aby dlhodobo investovali do akcií, obligácií a podielových fondov

- Ľudia, ktorí sa nazdávajú, že dobré známky v škole im zaistia pracovnú istotu po zvyšok života

- Zúfalci, ktorí naletia reklamným ponukám typu „Kúpte si moju knihu a staňte sa cez noc milionárom“ alebo „Užite túto tabletku a schudnete 5 kíl bez cvičenia“

- Ľudia, ktorí veria nasledujúcim výrokom:

„My nepotrebujeme peniaze. Nás živí láska.“ (Najmä ak žijete so svojimi rodičmi.)

„Vyhrám v lotérii.“ (Skôr vás zasiahne blesk.)

„Ja i môj manžel sme poctiví a charakterní ľudia.“ (Podobné tvrdenia ma stáli milióny.)

„Je to bezpečné ako peniaze v banke.“ (Potom to zrejme vôbec nie je bezpečné.)

„Vláda to vyrieši.“ (Ste v maléri.)

Som si istý, že by ste dokázali nájsťďalšie príklady podobných ľudí a pridať ich na zoznam.

Neviete, čo všetko ešte neviete

Hoci ma môj bohatý otec varoval pred Johnom a Stanleym, nezastavil ma. Namiesto toho vždy hovoril: „Deti nevedia, čo je horúce, kým sa nedotknú rozpálenej piecky.“ Tak ma nechal, aby som sa popálil.

Jednou z jeho ďalších lekcií bolo tvrdenie: „Nevieš, čo všetko ešte nevieš.“ Podnikatelia sa však učia rýchlo. Takisto zvykol hovoriť: „To, čo človek ešte nevie, sa vynorí na povrch vo chvíli, keď odíde zo zamestnania a stane sa z neho podnikateľ.“

Jedným z dôvodov, prečo 9 z 10 podnikov skrachuje počas prvých piatich rokov, je ten, že podnikateľ je ochromený z toho, čo všetko ešte nevie. To je príčinou toho, prečo jeho podnik prestane fungovať, hoci v škole dosahoval výborné výsledky.

Koniec ukážky

Table of Contents

Titulná strana

ÚVOD

1. Palec - Sila charakteru