Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Šárka Kociánová

Salsa

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, 170 00 Praha 7

obchod@grada.cz, www.grada.cz

tel. +420 234 264 401, fax +420 234 264 400

jako svou 4078. publikaci

Odborná konzultace a krokové diagramy Honza Dvořák

Fotografie Miroslav Šneberger

Odpovědná redaktorka Ivana Kočí

První vydání, Praha 2010

© Grada Publishing, a.s., 2010

Cover Design © Grada Publishing, a.s., 2010

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

ISBN 978-80-247-3479-8

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

ISBN 978-80-247-6612-6 pro formát PDF

ISBN 978-80-247-7661-3 pro formát EPUB

Úvodní slovo

Tanec jsem milovala už jako malá holka, což je nepochybně dáno i tím, že moji rodiče jsou učiteli společenského chování a tance a dosud vedou kurzy pro mládež i dospělé tanečníky. Z vlastní zkušenosti mohu potvrdit, že tanec je tou nejúžasnější relaxací i dobíječem energie, nese v sobě zklidnění i náboj, pohodu i vzrušení a je spolehlivým lékem pro tělo i duši. Se salsou jsem se poprvé setkala v roce 2002 na kurzech Michala a Daniely Sejkorových, s nimiž jsem o tři roky později připravovala první příručku o salse. Tehdy byla u nás salsa ještě „v plenkách“, a na českém trhu šlo tudíž o „pionýrské“ dílo. Od té doby se mnohé změnilo – latinskoamerická kultura se svou rytmickou a chytlavou hudbou, zajímavou kinematografií, literárními díly prod-chnutými magickým realismem, úžasnou kuchyní vonící sluncem a nepřebernou škálou koření, rafinovanými koktejly, a zejména tancem, v němž se mísí hravost, radost z pohybu i erotické jiskření, si našla své místo i u nás. A jelikož kurzy latiny jsou stále populárnější a žádanější, a to i díky televizním tanečním soutěžím probíhajícím za účasti řady mediálních osobností, zdá se, že nastal čas pro novou publikaci – ve vylepšeném hávu, v jiném nakladatelství, s novými protagonisty a pozměněnou náplní. Jedno však zůstává stejné – láska k tanci a radost, kterou tento ladný pohyb přináší.

Stejný zůstává i závěrečný citát mého oblíbeného spisovatele Antoinea de Saint Exupéryho, protože je nejen stále platný, ale zejména proto, že lepší ani výstižnější jsem zatím neobjevila:

„Krásný tanec se rodí z vášně k tanci. A vášeň k tanci si žádá, aby tančili všichni – i ti, kdo tančí špatně –, protože jinak se vášeň ztrácí a zbývá akademická ustrnulost a podívaná beze smyslu…“

Šárka Kociánová

- Autorka i protagonisté knihy děkují za spolupráci při přípravě fotografií do knihy firmám:

BOHEMIAN SALSA – DANCE FACTORY taneční škola, obchod, studio Jindřišská 7, Praha 1 tel: +420 724 253 889 e-mail: info@bohemiansalsa.cz www.bohemiansalsa.cz Pražská taneční škola BOHEMIAN SALSA se věnuje výuce salsy a dalších párových tanců. Kurzy a individuální lekce probíhají po celý týden v novém tanečním studiu DANCE FACTORY v Jindřišské 7 a pravidelné tančírny se konají v Jamcafé. Výuku lze objednat telefonicky nebo on-line. Nabízíme rovněž taneční vystoupení a zábavnou výuku na vaší party kdekoli v ČR.

HELLER DANCE & FASHION Vladislavova 6, Praha 1 Tel.: +420 224 946 414 e-mail: info@hellerdance.cz www.hellerdance.cz HELLER DANCE & FASHION založil v roce 1996 profesionální tanečník Tomáš Heller na základě svých poznatků ze zahraničí. Firma se původně zaměřovala pouze na prodej zboží pro taneční sport, posléze však přibyly další činnosti a nyní je plně připravena poskytnout veškeré služby související s taneční a společenskou módou.

BODY ACTION PRODEJNA Palace Broadway Na Příkopě 31, Praha 1 tel: +420 776 347 179 e-mail: info@bodyaction.cz www.bodyaction.cz Již čtvrtým rokem se můžete na českém trhu potkávat s řeckou značkou oblečení pro fitness, tanec i volný čas. Tato značka byla založena v roce 1994 a postupně překonává hranice mezi sportovní a městskou módou. Je tou správnou volbou do posilovny, na aerobic, street, funky, hip hop, salsu, zkrátka kdykoli se chcete cítit pohodlně.

Historie salsy

Salsa je jedním z nejdynamičtějších hudebních stylů vzniklých na západní polokouli. Výraz salsa pochází ze španělštiny a znamená omáčka, tedy to, co skýtá středomořské kuchyni tradičně ostrou chuť. Z hudebního hlediska ji lze velmi jednoduše srovnat se slovem swing (anglicky houpat se), jež bylo převzato jazzovými a swingovými kapelami do hudební terminologie ve třicátých a čtyřicátých letech 20. století.

Salsa skrývá širokou paletu emocí i hudebních vyjádření a bylo by chybou domnívat se, že se vždy vyznačuje rychlým krokem a pulzujícím tempem. Mnohdy je to přesně naopak – může být pomalá a romantická, případně se nalézat někde mezi oběma protipóly. Mezi základní styly salsy patří: kubánský, portorikánský, L. A. Salsa, New York Style (mambo on 2 – rytmické vyjádření na dvojku), londýnský, kolumbijský a další. Ačkoli se vedlo – a dosud vede – mnoho diskusí o jejím skutečném původu, je nezpochybnitelné, že salsa je (a vždy bude) ovlivňována obrovským množstvím aspektů, které hrály důležitou roli v jejím vývoji.

Třebaže odpověď na otázku, kde leží její kořeny, není nikterak snadná, lze s určitostí hovořit o dvou kulturách, jež ovlivnily její současnou formu největší měrou, a sice o Kubě a Portoriku. Tyto dva ostrovy v Karibském moři jsou strategicky položeny mezi Severní a Jižní Amerikou. Kuba, jejíž jméno pochází z indiánského slova „cubanacan“ neboli „centrální místo“, přišla poprvé do kontaktu se Španělskem v roce 1492, kdy k jejím břehům připlul slavný mořeplavec a objevitel Ameriky Kryštof Kolumbus. Portoriko začalo být nazýváno španělským ostrovem od Kolumbovy druhé plavby do Ameriky v roce 1493. Během následujícího století byl domorodý lid žijící na obou ostrovech téměř vyhlazen. V roce 1511 sem začali španělští kolonisté dovážet africké otroky a jejich počínání bylo zastaveno až v polovině 19. století zrušením otroctví. Historie těchto dvou jinak velmi odlišných kultur vykazuje řadu podobných vývojových prvků především v tom, jak ostrovní obyvatelé bojovali za ukončení otroctví a získání nezávislosti na Španělsku.

Kubánský původ

Kuba založila svou identitu na kombinaci vlivu rozdílných kultur veškeré její populace – bílých, černých i míšenců (afričtí otroci přinesli rytmus sobě vlastní do Karibiku, smísili jej s indiánskými a evropskými melodiemi a španělskými slovy a dali tak vzniknout latinské hudbě). Žánr, který úspěšně sloučil stejné množství charakteristických hudebních prvků bílé i černé části obyvatelstva, byl son a začal se utvářet na východě Kuby během prvních desetiletí tohoto století. Od samého počátku vykazoval směs španělských a afrokubánských prvků. Jeho dvě základní formální části zůstávají ve své původní podobě od dvacátých let až do současnosti a převážná většina písní v rytmu salsy (kterou Kubánci též nazývají son, timba nebo guaracha) se drží tohoto vzoru. Přestože je salsa ovlivněna řadou rytmů Latinské Ameriky, jako jsou bomba a plena (Portoriko), merengue (Dominikánská republika) a v neposlední řadě i cumbia (Kolumbie), její páteří vždy byl a bude kubánský son. Další z hlavních žánrů afrokubánské hudby, který do značné míry ovlivnil salsu, je tanec nazývaný rumba. Rozlišujeme tři základní způsoby interpretace rumby (pěvecky jsou všechny bez rozdílu charakterizovány tím, že melodii provádí vždy ústřední zpěvák doprovázený chórem). Jde o guaguanco a yambú (párové tance ) a colombii (sólový mužský tanec). Pro guaguanco je typický hudební doprovod ve formě tří bubnů zvaných congas, dále clave (dvě ozvučná dřívka; zvuk vzniká jejich úderem o sebe) a guagua (jde o kus bambusového stonku se dvěma hůlkami). V yambú jsou congas nahrazeny hranatými bubny cajones.

Ve čtyřicátých letech vznikl tanec slučující afrokubánské rytmy s bigbandovým základem swingu a jazzu nazývaný mambo. Pokud bychom chtěli vysledovat jeho původ, dospějeme k zajímavému zjištění. Contredanse, tanec, jenž vznikl v 17. století na francouzském královském dvoře a který se poté rozšířil i do Španělska, kde byl znám jako contradanza, v 18. století dosáhl až ke břehům Kuby. Na Kubě brzy zdomácněl, byl přejmenován na danzu a záhy se stal i kubánským národním tancem. V 19. století, s příchodem plantážníků a jejich otroků, kteří odešli z Haiti poté, co získala nezávislost, byla do danzy přidána ostrá synkopa nazývaná cinquillo.

V té době se domorodý africký lidový tanec rumba (guaguanco) smísil s tehdejší contradanzou a dal vzniknout nám dobře známému sonu. Na konci 19. století byla formálnost contradanzy nahrazena mnohem svobodnějším a spontánnějším tanečním stylem známým jako danzon. Danzon se postupně stal tancem bohaté kubánské sociální vrstvy, son byl naopak populární především uvnitř střední vrstvy. Díky tvořivosti a představivosti tehdejších hudebníků se danzon inovoval a dal tak vzniknout mambu a později i salse. Danzon hrály dechové kapely (tzv. tipicas), které byly ve 20. letech 20. století nahrazeny tzv. charangas ve složení klarinet, flétna, kontrabas a dva bubny vzniklé přeměnou evropských vojenských bubnů.

Po revoluci vedené Fidelem Castrem, následkem níž v roce 1959 převzal vládu na Kubě, mnoho tehdejších skladatelů a hudebníků odešlo do USA, především do New Yorku. Přinesli s sebou hudební tradice vlastní své zemi, smísili je s hudbou typickou pro přistěhovalce z Portorika (bomba a plena) a zároveň se soudobou americkou populární hudbou. Nadešla tak éra nových hudebních a tanečních stylů (včetně zapojení nových nástrojů a tónů), jež propůjčily mambu nevázanější a vášnivější charakter. Trombon získal své místo po boku trubky a přidal tak jejímu zvuku na intenzitě; tradiční hudební nástroje byly odsunuty do pozadí.

Mambo dosáhlo svého skutečného vrcholu v New Yorku v padesátých letech dvacátého století, kde hudebníci Tito Puente a Tito Rodriguez ve spolupráci s Perézem Pradem zakládali kapely vyvíjející vlastní styl mamba. Ve slavném brodwayském klubu Palladium hráli The Big Three, tedy Machito and his Cubanas. Mnozí kapelníci, jako Beny Moré, začali kombinovat mambový základ s již zmíněným sonem či guarachou.

Vývoj se v tomto směru nezastavil ani na Kubě, kde zpěvák a kytarista Arsenio Rodriguez ve čtyřicátých a padesátých letech založil skupinu, která se později stala standardem pro další kubánské taneční kapely. Skupina působila ve složení: klavír, trubka, někdy i saxofon; rytmická část zahrnovala timbales, conga a campana (kravský zvon).

Základní rozdíl mezi salsou a kubánskou hudbou tkví v tom, že salsa byla z větší části vytvořena mimo ostrov. Termín salsa jako takový se až do šedesátých let 20. století vůbec neužíval – zavedl jej Portorikánec Tito Puente, patřící mezi emigranty žijící ve Spojených státech amerických, pro něž se salsa stala obrazem jejich národní hrdosti a identity.

Konec ukázky

Table of Contents

Tiráž

Úvodní slovo

Historie salsy

Kubánský původ

Základní taneční dovednosti

Základní kroky

Taneční držení a pohyb v páru

Křížové převedení

Otočky na místě

Postupové otočky

Výměny rukou

Vybrané taneční variace

Sólové kroky (salsa shines)

Hlavní protagonisté knihy