Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Tomáš Perič

Výběr sportovních talentů

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, 170 00 Praha 7

obchod@gradapublishing.cz, www.grada.cz

tel.: +420 220 386 401, fax: +420 220 386 400

jako svou 2701. publikaci

Odpovědná redaktorka Magdalena Hrábková

Grafická úprava Grafické studio Hozák

Jazyková úprava Jitka Benešová

Sazba Květa Chudomelková

Návrh obálky Grafické studio Hozák

Fotografie Miroslav Šneberger a archiv autora

Počet stran 100

První vydání, Praha 2006

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a. s.

Husova ulice 1881, Havlíčkův Brod

© Grada Publishing, a.s., 2006

Cover Photo © profimedia.cz

ISBN 80-247-1827-8

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

ISBN 978-80-247-6155-8 pro formát PDF

ISBN 978-80-247-8026-9 pro formát EPUB

ÚVOD

Asi každý člověk chce být úspěšný v určité činnosti, každý rád slyší, že má „na něco talent“. Může to být talent na hudbu, malování, tanec či na sport. A každý člověk také na něco talent má. V extrémních případech můžeme vidět talent i v „plivání na osmičku“, jaký měla postava manžela z filmu Knoflíkáři proslavená tím, že mu manželka říkala: „Neřeš a nepřepínej“. Ovšem souvisí s tím důležitá otázka, na co vlastně každý z nás talent má? A hned musíme doplnit druhou otázku: „A jak to poznám“? A otázku třetí: „Jak svůj talent mohu nejlépe rozvinout“? Ačkoliv odpověď na žádnou z výše uvedených otázek není jednoznačná, tato publikace by nám měla napovědět jak na to, provést nás úskalím nazvaným identifikace a výchova sportovních talentů.

Jedna ze základních otázek, kterou si položí malý adept sportovní slávy, jeho rodiče, trenéři či další funkcionáři je ta, proč vlastně by měl být vytvořen dobrý a smysluplný systém identifikace a rozvoje sportovních talentů? Nestačí jen nechat děti a mládež, aby sportovaly? Odpověď na tuto otázku není nikterak jednoduchá a vyžaduje pochopení dvou základních pohledů na sport dětí a mládeže.

První z těchto pohledů chápe sport jako náplň volného času, při které se děti realizují, rozvíjí svoji zdatnost, provádí činnost, která je baví a většinou i uspokojuje. A kromě jiného vytváří a podporuje (v drtivé většině) i návyky zdravého způsobu života. A to jsou hlavní motivy sportování pro absolutní většinu dětí. Pouze malá část dětí (a ještě spíše jejich rodičů) začíná se sportem proto, aby se v budoucnu (za deset až dvacet let) stala profesionálním sportovcem. Ale i ti se najdou.

Druhý z těchto pohledů ukazuje sport jako oblast profesionálních vrcholných výkonů na hranici lidských možností, kam se dostanou pouze nejlepší jedinci. A který na druhou stranu může přinést účastníkům „slávu“ a vysoce nadprůměrný výdělek. Je vůbec vhodné, aby existoval systém výběru a výchovy sportovních talentů, který není primárně zaměřen na prvou oblast (smysluplného trávení volného času a zdravého způsobu života), ale zaměřuje se především na oblast druhou (profesionální sport se všemi jeho klady a zápory)? Odpověď není jednoduchá a je vhodné se na ni podívat z několika úhlů pohledů.

Celý proces identifikace a rozvoje talentovaného jedince je dlouhodobý a vyžaduje kromě vysoké odbornosti a ohromného nasazení jedinců v něm zainteresovaných, také značně nadprůměrnou hmotnou či finanční podporu talentovaných jedinců, ať již ze strany rodiny, klubu či státu. A právě z těchto tří oblastí se můžeme na tento problém podívat. První oblastí je rodinný zájem. Sport je dlouhou dobu v podstatě „středem zájmu rodinného života“, kterému se velmi často přizpůsobuje chod celé domácnosti a není výjimečným jevem, že rodiče mění způsob života tak, aby se vyhovělo potřebám sportování dětí. To s sebou nese veliké nároky a oběti, které jsou ovšem kompenzovány očekáváním rodičů. Ta jsou především v oblasti vysokých příjmů ve vrcholovém sportu. Jen pro zajímavost – nejlépe placený český hokejista Jaromír Jágr měl v roce 2002 příjem 1 000 000 Kč denně. Což není běžný příjem v České republice. Významnou oblastí je také to, že koníček dětí (v tomto případě sport) se stane jejich povoláním, a to ještě velmi dobře placeným. A jistě je možné uvést i argument, že děti (např. při ukončení základní školy) nevynikají v žádné oblasti rozvoje lépe než ve sportu, kterému se věnují. Ani v matematice, ani v českém jazyce, ani v přírodopisu. Samozřejmě se v souvislosti s rodinným zájmem musíme zmínit i o investicích, které rodiče do sportování dětí vloží. Jenom přímé finanční platby, které rodiče během jedné sezóny musí vydat – např. v ledním hokeji se pohybují přibližně kolem 30 000–40 000 Kč. Což v dlouhodobém horizontu mnohaletého tréninku tvoří již nezanedbatelnou částku rodinného rozpočtu.

Druhým úhlem pohledu je pohled klubový. Výchova špičkového sportovce vyžaduje investice nejen rodičů dítěte, ale i klubu. Náklady na trenéry, vybavení tréninkových zařízení (tělocvičny, haly, hřiště apod.) jsou nezbytnou součástí dlouhodobého tréninkového procesu. A tyto výdaje jsou tím vyšší, čím vyšší je i kvalita (trenérů, podpory, zařízení apod.). A tak se příprava mladých sportovců stává svým způsobem „investicí“ klubu, která by se měla po určité době vrátit. Ceny „talentovaných jedinců“ jsou v některých sportech (především fotbalu) v řádech miliónů dolarů. A kluby samozřejmě chtějí „investici“ do talentovaného jedince vrátit zpět s vysokým ziskem.

Ještě jednu oblast procesu identifikace a výchovy talentů je vhodné zmínit. A tou je pohled národní či státní. Výsledky špičkových sportovců na významných mezinárodních soutěžích (olympijské hry, mistrovství světa apod.) přestávají být jen otázkou vítězství či prohry týmu, ale stávají se problémem národní prestiže. Asi všichni máme v paměti pocit národní sounáležitosti a hrdosti po vítězství českých hokejistů na ZOH v Naganu (v roce 1998). A samozřejmě účast vrcholných politiků na těchto akcích jen dokládá význam, jaký mají v národním, ale i mezinárodním kontextu. Nezanedbatelně pozitivním aspektem těchto „národních oslav“ je i vytvoření dětských vzorů a hrdinů, kteří tak sekundárně mohou přivést další nesportující děti do sportovních klubů a družstev.

Být talentem je prostě výhoda, ale nalézt a vychovat talentovaného jedince nemůže být otázkou náhody. Měl by to být systematický proces, kde „štěstíčko“ hraje jen omezenou roli. A proto: „Kdo neskáče není Čech – hop, hop, hop“.

TEORETICKÁ VÝCHODISKA VÝBĚRU SPORTOVNÍCH TALENTŮ

Nedílnou součástí současné doby je soupeření v různých oborech lidského konání. To se, v podmínkách moderní západní společnosti, stává „hnacím motorem“ rozvoje a v dlouhodobém horizontu se neočekává, že by došlo k omezení nebo dokonce zastavení tohoto trendu. Spíše naopak. Proto je ve většině lidských činností kladen důraz na tvůrčí přístup k řešení problémů, na neustálou inovaci postupů, což vytváří vysoké nároky na jedince, kteří by měli tyto podmínky zabezpečovat. Setkáváme se ve zvýšené míře s poptávkou po osobnostech, které vykazují velmi dobré či mimořádné výsledky v konkrétním oboru lidské činnosti. Pro tyto osoby se vžil termín „talentovaní“.

Pojem talent je v současnosti často zaměňován či nahrazován dalšími termíny, jako je nadání – předpoklady – genialita – vlohy a další. V běžném jazyce se užívají pro osoby, které vykazují vysoké výkony v konkrétním oboru lidské činnosti. Bývají většinou spojovány s konkrétními přívlastky, jako jsou umělecký talent, hudební talent, matematický talent, politický talent, vojevůdcovský talent a s rozvojem moderního sportu se začíná objevovat i talent pohybový či sportovní. S ním je spojeno podávání vynikajících výkonů v oblasti sportu.

V odborné literatuře je problematika talentovanosti poměrně vděčným tématem. Již od šedesátých let se začínají objevovat publikace zaměřené na výběr talentů ve sportu, a to jak v domácí, tak zahraniční literatuře. Výrazný „boom“ publikací na toto téma byl především v sedmdesátých a osmdesátých letech dnes již minulého století, avšak poněkud ustrnul v devadesátých letech. Bylo to dáno jednak změnou politického klimatu, která se projevila i ve sportu (sport přestal být místem ideologických zápasů), ale také „vyčerpáním“ výzkumných přístupů. Přesto nacházíme v součastné zahraniční odborné literatuře množství monografií a rozsáhlých publikací zabývajících se identifikací a výběrem sportovních talentů (např. Joch, 2001; Brown, 2001 a další). Také množství článků a internetových odkazů dokládá, že problematika identifikace, selekce a rozvoje talentu nepatří mezi okrajové oblasti součastné sportovní vědy.

Základní aspekty teorie výběru sportovních talentů

Stanovení kritérií pro posouzení pohybových talentů v dané oblasti sportovních činností je nedílnou součástí teorie sportovního tréninku. Množství prostředků, které se vydává na přípravu sportovců ve vrcholovém sportu vyžaduje, aby osoby, které jsou zařazeny do těchto systémů, měly vysokou pravděpodobnost na dosažení nejvyšší výkonnostní úrovně. Jelikož sportovní příprava je dlouhodobý proces, ve kterém se základy pozdější výkonnosti vytvářejí již ve věku, kdy dítě dochází do školy, je vhodné, aby perspektiva (či talentovanost) jednotlivce byla rozpoznána co nejdříve.

Na druhou stranu právě požadavek co nejvčasnějšího posouzení možné perspektivy sportovce klade extrémní nároky na diagnostické prostředky (např. výběr vhodných testů), kvalitu hodnocení (posouzení dosažených výsledků v závislosti na očekávaných projevech jedince) a minimalizaci chybných predikcí (tzn. vybrání dítěte s malou perspektivou či naopak nevybrání dítěte s vysokou perspektivou). To dělá z celé oblasti identifikace talentů velmi složitou činnost, která vyžaduje vysokou míru odbornosti, důkladné institucionální zabezpečení a dobrou návaznost dalších oblastí sportovního tréninku.

Talent obecně je výrazným projevem dispozic jedince pro cílenou specializovanou činnost. Není obecně jednodimenzionální (tj. univerzální talent na všechno), ale může zahrnovat dispozice pro několik specializovaných činností (např. sport, umění či studium). Pak se stává významným problémem rozhodování, kterou oblast dále preferovat a cíleně ovlivňovat. Bohužel, zde vystupuje do popředí hodnotová orientace jedinců nebo prostředí, zejména rodiny, která může cíleně potlačit „nevhodné“ dimenze talentu dítěte (bude např. preferovat zpěv před sportem, ačkoliv dítě má daleko větší předpoklady stát se vynikajícím sportovcem než zpěvákem). Při řešení problému talentu je třeba respektovat to, že jeho plná realizace se může projevit až po určitém, někdy dosti dlouhém období patřičného rozvoje, a že talentovaný jedinec musí dostat alespoň minimální podmínky pro svůj rozvoj. Ne každý je však natolik odolný, aby se projevil i přes „nevhodné“ prostředí, v němž se momentálně nachází.

Základní otázkou přitom zůstává, co vlastně je pod termínem talent možné chápat. Existuje velmi mnoho definic a termínů, které se v této oblasti vyskytují. Slovníky a různé publikace uvádějí řadu vysvětlení pojmu talent v souvislosti s dalšími pojmy – nadání a vlohy, přičemž nadání je často zaměňováno s pojmem talent.

Např. Encyklopedie Diderot (2001) uvádí základní termíny takto:

Nadání, talent – schopnosti, chápané jako možnost, potenciál, vloha, které jedince předurčují k mimořádným výkonům intelektuálním, uměleckým, sportovním a jiným.

Potenciál – celková schopnost, způsobilost k výkonu nebo k poskytnutí energie.

Vloha – vrozená schopnost nebo skupina schopností umožňující dosáhnout mimořádných a speciálních znalostí nebo dovedností. Viz též nadání.

Dispozice – předpoklad, pohotovost k určitým typům chování; sklon k určitým chorobám.

Velký sociologický slovník (1996) chápe tuto oblast následovně:

Nadání – je zpravidla interpretováno jako soubor mimořádných vloh a schopností, které mohou být dále rozvinuty v talent, tedy ve schopnost podat výjimečný tvůrčí výkon. Někdy se ale nadání a talent chápou jako synonyma. Není ovšem jednouché odlišit prvky nadání od naučených dovedností a určit podíl nadání na konečném výsledném výkonu.

Těchto odkazů by mohla být uvedena celá řada a na základě jejich porovnání můžeme formulovat základní pojmy, se kterými literatura operuje – viz tab. 1.

Tab. 1 Základní pojmy výběru sportovních talentů

termín

definice

příklad

vlohy

Základní dispozice jednotlivce vyjadřující možnosti pro budoucí schopnosti. Tyto vlohy se nemusí po celý život projevit, protože jedinec nebyl v prostředí pro ně vhodném.

Obyvatel rovníkové Afriky, který má vynikající vlohy pro lyžování, neuvidí za celý život sníh a vlohy se neprojeví.

nadání

Spojení vloh s určitou oblastí činnosti. Jsou to vlohy, které se již projevily. Nadání chápeme pro určité typy činnosti – rychlostní, vytrvalostní a podobně.

Jedinec má nadání pro basketbal (ovládání míče, pohyb, souhru apod.), ale jeho výška v dospělosti bude 155 cm.

talent

Příznivé seskupení vloh pro činnost, kterou chceme vykonávat. Ve sportu hovoříme o talentu tehdy, tvoří-li morfologické, fyziologické i psychologické dispozice optimální předpoklady pro provádění daného sportovního výkonu.

Jedinec má všechny požadované znaky (morfologické, funkční, motorické, somatické, psychické, sociální, atd.) pro to, aby dosáhl absolutní maximální výkonnosti.

Z výše uvedeného vyplývá, že talent je celkovou sumou předpokladů, která pokrývá požadavky kladené na sportovce pro dosažení absolutně nejvyšší sportovní výkonnosti. Jednotlivec se k těmto požadavkům více či méně blíží a podle míry přiblížení hovoříme o míře talentovanosti.

Předpoklady úrovně sportovní výkonnosti spočívají v psychofyzické struktuře člověka a lze je shrnout do třech základních oblastí: směrové, potenciální a výkonové.

1. Oblast směrová zahrnuje vlastnosti způsobující, že jedinec realizuje a volí určité cíle, že se rozhoduje pro konkrétní sportovní odvětví či disciplínu. Mezi základní vlastnosti patří zájmy a s nimi související potřeby, formující se kolem sedmého roku života. Za příznivých okolností (především kladné působení rodičů) se projevují v orientaci na sport. Problém spočívá pouze v tom, aby byly rozvíjeny a formovány tak, aby v průběhu celé sportovní činnosti tvořily základní východisko. Směrová oblast neurčuje předpoklady pro dosažení vrcholové výkonnosti. Oblast směrová může být ovlivněna aktuálními stavy jedince i společnosti. Např. po vítězství našich hokejistů na ZOH v Naganu se výrazně zvýšil zájem dětí o lední hokej a v padesátých letech minulého století si děti hráli na „Zátopka“. Tyto výrazné úspěchy mohou přivést jedince ke konkrétní sportovní disciplíně i ke sportu jako takovému.

2. Oblast potenciální obsahuje schopnosti a vlastnosti, které podmiňují individuální sportovní výkonnost a rozhodují o tom, zda jedinec bude schopen zvládnout dovednosti a návyky nezbytné pro dosažení vysoké výkonnostní úrovně. Ne všechny z těchto vlastností jsou však natolik stálé, aby je bylo možné zahrnout do sestav výběrových testů. Je však možné je hodnotit při diagnostických testech jako doplňkové informace o aktuální sportovní úrovni testovaných osob. Tato oblast popisuje, jakými parametry by měl daný jedinec disponovat, aby měl pravděpodobnost dosažení očekávané výkonnostní úrovně. Např. v basketbalu výrazně ovlivňuje potenciální oblast jedince tělesná výška. Pokud dítě patří k nejmenším mezi svými vrstevníky a ani jeho rodiče či prarodiče nejsou nadprůměrného vzrůstu, potom je jen velmi malá pravděpodobnost na dosažení nejvyšších výkonnostních stupňů.

3. Oblast výkonová představuje vlastnosti usnadňující projev získaných individuálních dovedností a rozvinutých schopností v praktické závodní činnosti, v průběhu utkání či závodu. Toto prostředí vytváří extrémně obtížné situace při nejvyšším stupni stresu. Z tohoto pohledu nejsou schopni všichni sportovci vykázat v průběhu soutěže takovou úroveň sportovního výkonu, jako na tréninku. Relativně nejmenší rozdíly, nebo i lepší výsledky, dosahují ti, kteří mají vysokou odolnost vůči stresu. Každý z nás zná někoho ve svém okolí, kdo je tzv. krizový typ. Běžné situace řeší „běžně“, ale jakmile je pod tlakem okolností, je výrazně úspěšnější či aktivnější než v již zmíněných „běžných situacích“. A naopak známe lidi, kteří nesnáší tlak na svoji osobu a v těchto situacích nejsou schopni podávat i jen „normální výkony“. A vrcholový sport přináší obrovské tlaky. Zkuste si jen představit situaci z finále mistrovství světa ve fotbalu, kdy se po prodloužení kopou pokutové kopy a hráč v páté sérii má poslední možnost, jak vyrovnat stav. Pokud vstřelí branku, pokračuje se dál, pokud nevstřelí, jeho tým prohrál. A přitom hráč je již velmi unaven, s vysokou pravděpodobností má drobné zranění, které ho bolí a nejraději ze všeho by již šel do šatny. A to před 100 000 diváky na stadionu, kteří na něj pískají, před přibližně dvěma miliardami diváků u televizních obrazovek a s vidinou toho, že tato branka vyjádřená v penězích má cenu v řádu miliónů. To jistě není jednoduchá situace. A právě v ní musí hráč podat lepší výkon než běžné situaci.

Základ prognóz vhodnosti pro dané sportovní odvětví a individuální rozvoj jednotlivce v této souvislosti tvoří především studium předpokladů, možnosti jejich rozvoje a stability jednotlivých ukazatelů – faktorů podmiňujících výkon v daném odvětví sportu. Schopnosti, které jsou v podstatě konzervativní a v procesu sportovního tréninku se jen obtížně rozvíjejí, tvoří mírou svého rozvoje základ pro výběr. Faktory, které se v tréninkovém procesu dají výrazně zlepšit jsou nekonzervativní a při výběru talentu se sleduje především dynamika jejich změn (růstu výkonnosti).

Výběr talentů v jednotlivých sportovních odvětvích je kromě náročného vědeckého problému z pohledu obsahu (určení faktorů podmiňujících či limitujících výkonnost, určení etap, kritérií, norem apod.) také vysoce etickou záležitostí (koordinace osobnosti mladého sportovce s nároky daného sportovního odvětví). Sportovní výběr musí být dynamický proces zkoordinování osobnosti každého sportovce se sportovní činností, v duchu rozvoje tvořivých sil osobnosti, motivace, požadavků sportu stejně jako nároků přípravy na vrcholový sportovní výkon.

Table of Contents

Úvod

Teoretická východiska výběru sportovních talentů

Základní aspekty teorie výběru sportovních talentů

Činitele determinující osobnost

Endogenní činitele – vrozené dispozice a vlastnosti

Genetická podmíněnost talentu

Biologické parametry

Psychologické parametry

Biologický věk a biologická akcelerace a retardace

Exogenní činitele – vliv prostředí a výchovy

Teoretický koncept výběru sportovních talentů

Výběr talentů

Rozvoj talentu

Východiska pro sportovní přípravu dětí

Organizace a metodika výběru talentů

Netradiční pohledy na výběr talentů

Míra talentovanosti nebo předpoklady pro dosažení vrcholové výkonnosti

Některé netradiční přístupy k výběru talentů

Příklady výběrových kritérií pro některá sportovní odvětví