Úvod

Důvod, proč si florista a současně učitel této profese zasedne k počítači a začne sepisovat praktické postupy přípravy květinových aranžmá, je zřejmý. Pokud chcete být profesionálem ve svém oboru, potřebujete praktickou příručku zahrnující podrobné pracovní postupy jednotlivých, zde obsažených květinových dekorací. Knihu, v níž najdete květinové vazby, které nás provázejí od kolébky až do hrobu.

Praktická příručka floristiky se skládá ze dvou částí: z části teoretické a praktické. Teoretická část je zaměřena na materiály, na seznámení s nimi a na informace o tom, jak je používat. Dále jsou popsány různé styly vazby květin a najdete zde i stručný pohled na problematiku barev a jejich použití.

V praktické části se nacházejí všechny typy květinových aranžmá, které jsou běžnou součástí praxe v obchodech s květinami. Pracovní postupy jsou popsány po jednotlivých krocích a pro názornost navíc doprovázeny perokresbami a fotografiemi.

Kniha je nepostradatelná pro všechny, kdo pracují s květinami. Představuje soubor praktických informací, ale je i zdrojem inspirace při práci na květinových dekoracích. Jejím smyslem není naučit se kopírovat zde popsaná a znázorněná aranžmá. Vědomě jsem nezařadil žádný seznam použitého materiálu. O profesní způsobilosti svědčí, když z dostupného rostlinného materiálu na základě praktických informací získaných v této knize vytvoříte zcela osobitou květinovou dekoraci.

Témata obsažená v této příručce jsou základem. Za přispění vlastních tvůrčích představ vznikne z každé vaší práce originální výtvor pro určitou příležitost. Každý člověk je originál a to beze zbytku platí i pro květinová aranžmá.

Tato kniha je souhrnem znalostí a zkušeností. Nepostradatelné pro její vznik bylo mé vlastní odborné vzdělání, praktické zkušenosti nabyté během mého zaměstnání ve specializovaných obchodech s květinami, osobní praxe s vedením květinářství a dlouholeté působení na odborné škole. Nesmím zapomenout ani na množství učitelů, kolegů floristů, zákazníků, žáků, kurzistů, studentů a kolegů učitelů, kteří mě doprovázeli po dlouhé cestě za dosažením patřičné úrovně znalostí a zkušeností.

A pak je tu rovněž příroda a ohromující bohatství jejich tvarů a projevů, která mi byla inspirací k nespočetnému množství květinových aranžmá z těch nejrozmanitějších materiálů.

Značné množství prací, které jsou v této knize zobrazeny, vznikly pod rukama studentů úrovně vzdělávání DFA, ADFA a mistrovské v odborné škole v holandském Ede. Rovněž se na nich podíleli účastníci projektu Train the Trainer, který probíhal v české Chrudimi pod záštitou školy Groenhorst College v Ede. Vedle toho zde najdete i práce mých kolegů, které se objevily na různých odborných výstavách a soutěžích.

Během psaní mě podporovali, dodávali nadšení a kritickými poznámkami nešetřili pan Henri Clijsters, ředitel společnosti Smithers – Oasis Evropa a má kolegyně a mistr florista Marion van der Veen. Tímto jim z celého srdce děkuji za jejich přátelské povzbuzení a komentáře. Chci zde poděkovat i své ženě Agaath za neutuchající nadšení a podporu, kterou mi věnovala při vzniku této knihy.

Jan van der Kamp

Wageningen, říjen 2010

Všichni z praxe víme, že správné nářadí práci vždy výrazně ulehčí. Aby nám sloužilo co nejdéle a zůstalo stále ostré, je třeba ho používat k takové práci, ke které je určeno. To znamená, že nepoužíváme špičku nože například k seškrabání etikety z vázy nebo zahradnické nůžky na stříhání drátu. Tak se nářadí opotřebuje velmi rychle.

Nákup opravdu dobrého nářadí není levnou záležitostí, tato investice se však rychle vrátí. V květinářství se někdy stává, že ho při úklidu pracovního stolu neúmyslně vyhodíme s odpadem. Je tedy vhodné opatřit si nářadí výrazných barev. Měli bychom se tedy naučit jej ukládat na jedno stálé místo, předejdeme tak jeho dlouhému zbytečnému hledání. Takovým místem může být například bedna na nářadí.

Obr. 1.1 S bednou na nářadí budeme mít vše potřebné stále po ruce

1.1 Nůž

Nejdůležitějším nářadím v prodejně s květinami je nůž. Květiny seřezáváme jen takovým, který má ostří rovné a ostré, protože pak je řezná rána hladká a rovná. Opravdu ostrým nožem poškodíme buňky stonku minimálně. Zoubkovaný nůž se do povrchu stonku zařezává nerovnoměrně, buňky jsou více stlačeny v místech zubů, a tím dochází k jejich poškození.

Profesionální floristický nůž je zavírací. Ostří má zadní stranu plochou a přední mírně zaoblenou. Na jejím horním okraji se nachází drobný zářez, kterým za použití nehtu nůž otevíráme. Stonky zařezáváme tak, že přiložíme ostří nože plochou stranou na stonek a vedeme rovný šikmý řez. Existují nože určené pro praváky

a leváky.

Ostří floristického nože je třeba čas od času naostřit pomocí brousku. Je to speciální kámen, který před vlastním broušením namáčíme ve vodě. Ostří brousíme tak, že krouživými pohyby táhneme nůž přední částí po povrchu brousku. Praváci vykonávají tento pohyb po směru hodinových ručiček a leváci proti směru. Když se nám po broušení objeví zubatá místa, ostří nože otočíme a přejedeme jím po povrchu brousku i jeho plochou stranou (viz kap. 6.2).

Nožík na škrábání brambor je levnější než floristický nůž. Tyto nože nejsou zavírací a nemají tak tvrdé kovové ostří jako je to u nožů floristických, což znamená, že se rychleji otupí. Obě strany ostří jsou ploché, takže nůž je vhodný jak pro praváky, tak pro leváky. Tyto nože se snadno brousí na elektrické brusce.

Obr. 1.2 Nůž ostříme tahem po povrchu mokrého brousku

Obr. 1.3 Floristický nůž

1.2 Nůžky na drát

Existuje řada druhů nůžek, kterými lze stříhat dráty. Při jejich koupi dáváme pozor na to, aby měly pérko, které slouží k tomu, aby se nůžky automaticky rozevíraly. Pérko potřebuje čas od času promastit olejem, jenž jednak zabrání rezivění a zároveň ulehčuje pohyb nůžek.

Nůžky na obr. 1.4 jsou vhodné na stříhání silného železného drátu, proto je nepoužíváme na stříhání větví. Při stříhání větví se totiž listy ostří od sebe roztahují a pak je obtížné s nimi stříhat drát.

Obr. 1.4 Nůžky na drát s krátkým ostřím. Levákům se s nimi obtížně pracuje

Leváci mohou mít při použití staršího nářadí potíže. Je pro ně vhodnější a příjemnější používat nůžky univerzální, které jsou na obr. 1.5.

Těmito nůžkami můžeme kromě drátu stříhat také stuhy, papír nebo špejle. Na stříhání květů a rostlinného materiálu však vhodné nejsou.

Obr. 1.5 Univerzální nůžky jak pro praváky, tak pro leváky

1.3 Zahradnické nůžky

Zahradnické nůžky bývají na trhu k dostání v různém provedení a kvalitě. Nejběžnější jsou nůžky s prohnutými břity, obr. 1.6. Jsou vhodné jak na stříhání silných větví, tak na odstřihování drobných postranních větviček. Díky ostrému zakončení břitů se s nimi snadno pracuje. Kromě toho existují zahradnické nůžky s rovnými břity, ty jsou však vhodné do zahrady, ale ne na pracovní stůl floristy.

Ve vazárně se zahradnické nůžky používají na stříhání dřevnatých stonků. Nůž používáme na stonky měkké. Když stříháme zahradnickými nůžkami konce stonků v uvázané kytici, často se může stát, že spolu se stonky přestřihneme i dráty, jimiž jsou některé květy zpevněné. Kontaktem s dráty se ostří zahradnických nůžek poškozuje a výrazně se tak snižuje jejich funčnost a životnost.

Obr. 1.6 Zahradnické nůžky s prohnutými břity

1.4 Odstraňovač trnů

Výborným pomocníkem zejména při práci s růžemi je také odstraňovač trnů. Používá se na odstraňování trnů ve spodní části stonku. Současně s trny zbavujeme stonek i listů, takže části stojící ve vodě ve váze jsou čisté. V obchodní síti jsou k dostání odstraňovače trnů v různém provedení, ale všechny fungují na stejném principu: stonek růže sevřeme mezi dva kovové listy tohoto nářadí a pak táhneme odstraňovačem trnů dolů po stonku. Jedním tahem stonek vyčistíme od trnů a listů, nesmíme však poškodit pletiva vnitřní části stonku.

Tento druh nářadí můžeme použít i pro čištění stonků jiných druhů květin, např. chryzantém, karafiátů, atd. Stejně tak si snadno připravíme i tvrdé stonky různých druhů dřevin, např. větve dřišťálu.

Obr. 1.7 Odstraňovač trnů

1.5 Šídlo

Šídlo je dobrým pomocníkem, když potřebujeme udělat dírky např. do tykví, chorošů nebo jiných tvrdých suchých plodů. Když se nám to však šídlem nepodaří, pak musíme použít nebozez na dřevo.

Obr. 1.8 Šídlo

1.6 Kombinačky

Při sestavování různých konstrukcí (viz 7.2.2) potřebujeme někdy jednotlivé větve k sobě pevně přitáhnout drátem, k čemuž se nám budou hodit kombinačky. Tento druh kleští má široké čelisti, takže jejich stisk je silný. Květy ke konstrukci připevňujeme raději rukama, je to bezpečnější, abychom nepoškodili křehké stonky. Navíc je kromě toho někdy třeba nechat stonkům prostor a nepřipevňovat je těsně ke konstrukci, protože některé ještě dále rostou.

Obr. 1.9 Kombinačky

Při přípravě květinových aranžmá potřebujeme kromě přírodních materiálů i řadu pomůcek. Jejich seznam je prakticky nekonečný. Spoustu těch, které nám mohou výtečně posloužit, často nacházíme i v úplně jiných oblastech lidské činnosti nežli je floristika. Stačí jen zapojit fantazii a dát se do pátrání!

2.1 Aranžovací hmota

Američan Vernon L. Smithers vyvinul v roce 1954 pěnovou hmotu, která intenzivně saje vodu a dokáže ji v sobě zadržet. Hmota se nejdříve využívala při transportu květin na velké vzdálenosti, aby jim zaopatřila nepřetržitý přístup k vodě. Květy byly zapíchány do mokré pěny, takže během dopravy nevadly a současně se zamezilo i vysychání stonků. V té době se hmota také využívala jako náhrada mechu v květinových dekoracích. Jejím základem je derivát petroleje. Směs k její výrobě se zahřívá ve formě a začíná bobtnat. Po 20 minutách vzniká zelená hmota, která saje a zadržuje vodu. Velikost vzniklého bloku odpovídá velikosti výrobní formy, což je asi 1 m^3. Celý blok se pak dále zpracovává a rozřezává na požadované velikosti a tvary.

Obr. 2.1 Hotový blok hmoty nachystaný k řezu

Aranžovací hmota je na trhu k dispozici v různých podobách: kostky různých rozměrů, držáky na smuteční vazbu, držáky na svatební kytice, věnce, girlandy. Lze ji zkompostovat, musí se ale nejdříve rozmělnit. Není možné ji však recyklovat do výchozí podoby.

Pro floristy existují tři základní typy aranžovací hmoty, a to aranžovací hmota pro čerstvé květy, pro sušené květy a barevná.

Obr. 2.2 Řezání a balení hmoty do krabic

Obr. 2.3 Různé druhy a tvary aranžovací hmoty

Aranžovací hmota na čerstvé květiny

Aranžovací hmota na čerstvé květiny se liší v ceně a kvalitě. Levnější náhražky dovážené z Polska nejsou pro použití moc vhodné, proto doporučuji spíš používat Oasis® Economy nebo Ideal.

Vlastnosti aranžovací hmoty

na čerstvé květy:

- hmota nasaje 95 % vody, kterou v sobě zadrží, a tak je stále dostupná pro rostlinný materiál, který ji potřebuje,

- hmota je bez bakterií, řez rostlinného stonku tedy zůstává zdravý,

- rostlinný a jiný materiál lze do hmoty zapíchat po celém jejím povrchu,

- pokud vypíchneme do hmoty dírku, zůstává v ní, hmota se nevrací do původního stavu, jako je tomu např. u houby,

- je určena k jednorázovému použití, tzn., jakmile je jednou namočená, nedá se vysušit a použít znovu,

- na světle se zbarvuje do hněda a hnědne rovněž při skladování na teplém místě, po delší době hůř saje vodu, proto ji nedoporučuji nakupovat na sklad ve velkém.

Stonky jarních květů jsou měkké a bývá obtížné je do hmoty zapíchnout. Pro ně je nejlepší použít typ označený Oasis® Economy/Standard. Tento materiál je měkčí, což znamená, že není vhodný pro druhy květin se silnými stonky a těžkými květy, jako je např. Hippeastrum. Aranžovací hmotu zpracujeme tak, aby nebyl její povrch nikde v hotové práci vidět, což vždy platí i pro zadní části aranžmá. V hotové práci je vždy překrytá rostlinným materiálem.

Správné namáčení hmoty:

Dostatečně velkou nádobu naplníme vodou. Vody dáme tolik, aby kostka hmoty měla potřebný prostor jak na hladině, tak pod hladinou. Kostku položíme na hladinu a vyčkáme, až se nasytí a klesne (přibližně 50 sekund). Netlačíme ji pod hladinu, ani ji nedržíme pod kohoutkem. Takto by se voda dostala jen do vnější části hmoty, ale uvnitř se vytvoří vzduchová bublina. Stane-li se to, je potřeba udělat v kostce několik dírek kolíkem nebo špičkou nože, aby zachycený vzduch unikl. Ve vodě, do níž se hmota vkládá, můžeme rozpustit výživu pro řezané květy, která se tak dostane ke květinám.

Aranžovací hmota na sušené květiny

Vlastnosti aranžovací hmoty na sušené květiny (Oasis® Sec):

- je vyrobena na bázi polyuretanu, má hrubší strukturu a trochu práší,

- nesaje vodu, nenamáčí se, rostliny se zapichují do suchého materiálu,

- hmota je tvrdší a někdy je obtížné do ní zapíchnout jemnější stonky,

- barva je většinou šedá.

Barevná aranžovací hmota

- na trhu je k dostání ve všech možných barvách a tvarech, také ve formě prášku,

- je tvrdší a pevnější nežli zelená aranžovací hmota na čerstvé květiny,

- hůř nasává vodu, trvá delší dobu, než je zcela nasycena,

- po stranách kostky je obtížnější vypíchávat stonky rostlinného materiálu, proto je raději zapícháváme jen ze shora dolů,

- je výborná jako dekorativní materiál, např. malé kostičky nebo ve tvaru oblázků,

- barevná variabilita a dekorativnost umožňuje nechávat ji vidět i v hotové práci, proto je důležité všechny stonky umístit na správné místo hned napoprvé, jinak v ní zůstanou viditelné dírky po špatně umístěných květech.

Obr. 2.4 Barevná aranžovací hmota má také svůj dekorativní význam

Namáčení barevné aranžovací hmoty:

Použijeme zvláštní nádobu s čistou vodou, ne však tu, kterou používáme na namáčení zelené hmoty. Barevná hmota tak zůstane pěkně čistá. Použijeme-li nádobu od aranžovací hmoty na živé květiny, přilepí se na ni zelené částečky, které se uvolnily při jejím namočení.

Barevný prášek namáčíme v čisté vodě. Pak jej prohněteme rukama, abychom vytlačili vzduchové bubliny.

2.1.1  Použití aranžovací hmoty ve váze, v květináči a v misce

Pro většinu prací používáme aranžovací hmotu v jednom kusu. Kostku nejprve namočíme v nádobě s vodou. Dále si naměříme velikost hmoty, kterou budeme potřebovat na dané květinové aranžmá. Menší blok vyřežeme z kostky vždy jedním rovným řezem, abychom zamezili zbytečným ztrátám materiálu.

Obr. 2.5 Kostka hmoty s vyříznutým menším dílem. Řez se snažíme vést vždy co nejrovnější. Je to nejekonomičtější.

Obr. 2.6 Kulatý květináč s hranatým kouskem aranžovací hmoty

Použití aranžovací hmoty

ve váze nebo v květináči:

- Květy a listy umísťujeme i do stran aranžmá, proto musí hmota vždy přečnívat přes okraj vázy a nebo květináče, a to přibližně 1–4 cm v závislosti na tom, jaký materiál hodláme použít.

- V kulaté váze nebo květináči používáme jeden hranatý kus hmoty. Jeho vložením do nádoby vzniknou mezi hmotou a stěnami nádoby čtyři otvory, které později poslouží k doplňování vody do aranžmá.

- Když je váza nebo květináč vyšší nežli samotná kostka, můžeme ji umístit do nádoby podélně a zbytky hmoty vyložit dno nádoby,

- Do hranaté nádoby používáme rovněž hranatý kus hmoty, musíme ji však umístit tzv. „na koso“, abychom i zde získali čtyři otvory pro doplňování vody.

- Hrany použitého bloku hmoty přečnívající přes okraj nádoby zešikma seřízneme, tím se pracovní povrch aranžovací hmoty zaoblí a zjednoduší se jeho zakrytí.

- Ve skleněné váze můžeme povrch aranžovací hmoty zakrýt různými dekoračními materiály, např. kamínky, korálky, které vpravíme dovnitř čtyřmi mezerami mezi povrchem hmoty a stěnami nádoby. Hmotu lze také zabalit do fólie nebo jiného použitelného krycího materiálu a teprve pak vložit do vázy. Při jeho výběru vždy dbáme na to, aby nepouštěl barvu, a nikdy proto nepoužíváme krepový papír.

- Další možností je použít barevnou aranžovací hmotu. Její povrch nemusíme maskovat a ve spojení s barevnými květy je efektní.

Obr. 2.7 Kostka aranžovací hmoty ve čtyřhranné nádobě

Obr. 2.8 Aranžovací hmota přesahuje několika centimetry přes okraj nádoby. Hrany hmoty jsou zešikma seříznuté.

Upevnění aranžovací hmoty do misky pomocí bodce a fixační pásky

K upevnění budeme potřebovat bodec a fixační pásku o délce zhruba 2–4 cm. Miska, do níž budeme bodec lepit, musí být čistá a suchá a povrch nesmí být mastný. Vhodné jsou jak misky skleněné, tak umělohmotné, keramické nebo porcelánové. Používat nádobu dřevěnou se nedoporučuje, protože fixační páska zanechává na dřevě skvrnu, kterou většinou již nelze odstranit. Do dřevěné misky můžeme hmotu připevnit dráty. Dříve, než se pustíme do práce s dřevěnou miskou, se musíme ujistit, že ji mokrá aranžovací hmota neznehodnotí.

Při práci s fixační páskou je důležité zejména u skleněných misek, aby byly zahřáté na pokojovou teplotu. Na povrchu studené misky kondenzuje voda a kvůli ní pak fixační páska nepřilne dokonale k povrchu.

Standardní metoda upevnění bodce:

- Fixační páska nesmí být studená nebo mastná a nebereme ji rovněž do prstů. Odstřihneme si požadovaný kus i s krycím papírem, ve kterém pásku držíme.

- Odstřižený kus pásky držíme mezi prsty za krycí papír a přitlačíme k povrchu plastového bodce. Pak můžeme krycí papírek z pásky odstranit. Před použitím je možné fixační pásku lehce nahřát nad plamenem, tím snadněji přilne k povrchu nádoby.

Chceme-li mít naprostou jistotu, že bude aranžovací hmota s bodcem dokonale držet v připravené nádobě, použijeme metodu popsanou dále.

Obr. 2.9 Kousek fixační pásky přilepené k bodci

Obr. 2.10 Rolička uhnětená z fixační pásky a přilepená po obvodu bodce

TIP!

Další možností je přilepit bodec na fixační pásku srolovanou do roličky. Odstřihneme si přibližně 4 cm pásky z role, odstraníme krycí papír a svineme pásku do roličky. Roličku přilepíme ke spodní části bodce tak, aby v něm zakrývala všechny čtyři otvory. Takto připravený bodec přitlačíme na dno misky (případně lehce nahřejeme na plamenem). Bodec se pevně přisaje ke dnu misky tím, že mezi ním a povrchem misky vznikne vakuum. Tento postup je sice v naprostém rozporu s tím, co již bylo výše uvedeno (nelze brát fixační pásku holými prsty), navzdory tomu je ověřený a funguje.

Upevnění aranžovací hmoty drátem

Tento postup je vhodný v případě, když si ne-jsme jisti, zda bodec opravdu pevně drží, anebo nemáme k dispozici ani bodec ani fixační pásku. Dá se použít tehdy, když má připravená nádoba okraje, o které můžeme drát zaháknout.

- Připravíme si dva sekané dráty o tloušťce 1,2 mm. Drát si upravíme podle velikosti nádoby tak, aby byl o 4 cm delší nežli je průměr nádoby. Přebývající centimetry poslouží k ohnutí drátu přes okraj misky.

- Drát omotáme gumovou páskou. Vrstva pásky povrch drátu zdrsní, a proto nebude sklouzávat z okraje misky. Současně tím zabráníme případnému poškození okraje misky kontaktem přímo s povrchem drátu.

- Protáhneme drát aranžovací hmotou připravenou v misce, a to těsně nad jejím okrajem.

- Oba vyčnívající konce drátu ohneme přes okraj misky.

- Stejně postupujeme i s druhým drátem. Ten protáhneme hmotou v pravém úhlu k drátu prvnímu.

Přečnívající dráty snadno zamaskujeme rostlinným materiálem.

Obr. 2.11 Kostka aranžovací hmoty upevněná dvěma sekanými, gumovou páskou omotanými dráty

Upevnění hmoty do misky

Jednoduchou metodou, jak zajistit aranžovací hmotu v misce, je zapřít ji dalším kouskem hmoty. Zde je důležité, aby použitá miska měla rovné stěny. Hmotu, kterou jsme si připravili na danou práci, umístíme doprostřed nebo k jedné straně misky. To záleží na tom, jaký typ květinové dekorace budeme tvořit. Hmota opět přečnívá nad okraji nádoby tak, abychom mohli aranžovat květy i po stranách. Kostku pak zapřeme o okraje misky pomocí nízkého kousku hmoty, stačí 1 cm na výšku. Tento plochý kus pak snadno zakryjeme buď rostlinným materiálem, nebo ozdobnými kamínky.

Obr. 2.12 Kostka aranžovací hmoty zapřená o okraje misky dalším nízkým kusem

2.1.2 Použití aranžovací hmoty do svatebních kytic

Na svatební kytice se používá umělohmotný držák s aranžovací hmotou, která je uvnitř upevněna pomocí umělohmotné síťky. K dostání jsou různé druhy, také stříbrné i zlaté, ale existují i držáky s částečně odstranitelnou ručkou. Květy zapícháváme do aranžovací hmoty rovněž podél spodního okraje držáku. Ručku držáku zakončíme stejným způsobem jako u drátkovaných kytic. U některých druhů je možné nasadit na spodní okraj rondel. Tak se dá snadno a pěkně zakončit kulatá kytice.

Držák namáčíme stejným způsobem jako hmotu samotnou, položíme do nádoby s vodou (příp. s výživou) a necháme nasát, ale nikdy pod vodu netlačíme!

Obr. 2.13 Držák na svatební kytice

Výhody držáku:

- úspora času při přípravě kytice, tedy i úspora peněz zákazníka,

- do držáku je možné použít i letní květiny,

- květy v držáku déle vydrží, proto lze kytici připravit předem.

Nevýhody:

- střední část kytice / úvazek je mohutnější,

- těžko se zpracovávají květy s měkkými nebo silnými stonky,

- hmota v držáku se rychle zaplní,

- některé držáky mají silnou ručku, a proto se kytice pak zdá příliš těžká.

2.1.3 Držák na smuteční aranžmá a na stěnu

U tohoto druhu hotového výrobku je aranžovací hmota uložena v plastové misce, která tvoří spodní stranu držáku. Díky svým zvýšeným okrajům zadržuje vodu unikající z aranžovací hmoty a ta pak zůstává déle mokrá. K misce je připojena plastová ručka. Tyto držáky se vyrábějí ve třech velikostech.

Základna, do níž je aranžovací hmota vložena, je buď plastová, nebo z biologicky odbouratelného materiálu. Plastové držáky jsou sice určeny na jedno použití, v praxi se však často využívají opakovaně. Z držáku se odstraní použitá aranžovací hmota a nasadí se nová. Držák z rozložitelného materiálu lze použít opravdu jen jednou. Vyrábí se z recyklovaného papíru a někdy také ze dřeva.

Obr. 2.14 Držák z plastu

Na větší práce jsou vhodné jiné základy, existují např. i dlouhé s plastovým dnem určené na aranžmá na rakev. I tyto základy mají varianty z biologicky rozložitelného materiálu.

Před vlastní prací si nejdříve nachystáme nádobu s vodou. Držák položíme na hladinu plastovou miskou nahoru. Netlačíme násilně pod vodu! Celý držák se napije během minuty a pak se volně vznáší pod hladinou.

Podobný držák si můžeme vyrobit i sami. Budeme potřebovat kovovou mřížku a plastovou destičku, aranžovací hmotu, rašeliník Sphagnum a ovinovací drát.

Obr. 2.16 Kovová základna na držák na smuteční aranžmá

Obr. 2.15 Držák z rozložitelného materiálu

TIP!

S držákem se dobře pracuje, když si ho upevníme do stojanu na svatební kytice. Improvizovaný stojan nám vytvoří také lahev naplněná pískem nebo můžeme držák zapíchnout do mokré kostky aranžovací hmoty.

Pracovní postup:

- Aranžovací hmotu ořežeme do velikosti připravené mřížky nebo destičky a dáme nasytit vodou.

- Rašeliník si rozložíme na pracovní stůl a odstraníme všechny součásti, které do něj nepatří, např. drobné větvičky. Aranžovací hmotu položíme do takto připraveného plátu. Hmotu zabalíme do rašeliníku, který zde slouží jako ochrana povrchu hmoty před proříznutím ovinovacím drátem.

- Obalenou hmotu položíme na mřížku nebo destičku.

- Ovinovacím drátem připevníme zabalenou aranžovací hmotu k mřížce nebo destičce. Drát musíme pevně utahovat, nesmí však hmotu proříznout.

- Očistíme povrch od přečnívajících kousků rašeliníku.

- Takto připravený základ obrátíme a ke spodní části podél stran skobičkami připevníme dno z plastu.

Obr. 2.17 Kostka aranžovací hmoty pokryta rašeliníkem, připevněným k povrchu ovinovacím drátem

Obr. 2.18 Spodní plastová část je upevněna skobičkami. Zamezuje úniku vody a předchází rezivění drátu.

TIP!

Namísto rašeliníku lze použít králičí pletivo. Na povrch hmoty ho upevníme stejným způsobem, tzn. ovinovacím drátem.

2.1.4 Kruh na stůl, půlkruh na urnu, věnec na hrob, kříž na hrob, srdce a snubní prsteny

Kruhy, kříže a srdce jsou dostupné v různých velikostech a jsou vyrobeny jak z hmoty určené na živé květy, tak na suché, také z barevné aranžovací hmoty nebo z polystyrénu. Zaměříme se zde na aranžovací hmotu na řezané květiny. U těchto výrobků je aranžovací hmota umístěna v plastovém základu nebo v základu z biologicky rozložitelného materiálu.

Kruhy na stůl mají plastové základy nízké. Jejich výhodou je, že kruh hezky přilehne na desku stolu či do ploché misky. Doplňování vody je však poněkud obtížnější. Pokud jsou plastové základy těchto kruhů vyšší, je možné již jednou použitou hmotu z kruhu odstranit a nahradit novou. Existují i kruhy, které mají na povrchu hmoty plastovou mřížku. Ta slouží jako zpevnění a do takového základu se dá použít i těžší materiál. U výrobků, jejichž základna je tvořena ekologickým materiálem, nelze již použitou aranžovací hmotu nahradit novou.

Při namáčení těchto základů je důležité, aby v aranžovací hmotě nezůstaly bubliny vzduchu. Proto pokládáme podobné základy květinových aranžmá dnem na hladinu vody a ujistíme se, že má přístup do hmoty přes okraj základny. Pak se již hmota snadno nasytí vodou.

Obr. 2.19 Kruh na stůl s plochým umělohmotným základem

2.1.5 Corso-mini, decorette a raquette

Corso-mini, decorette a raquette mohou být použity například jako základy květinového aranžmá určeného na rakev. Díky tomu, že mají na konci základny dírky, dají se velmi snadno využít k přípravě dekorací na zeď nebo na auto. Raquette je o něco delší, je tedy např. vhodná pro aranžmá zdobící okraj jeviště. Je obalena v zelené fólii s malými otvory, jimiž může hmota uvnitř nasát vodu. Fólie také slouží jako přirozená ochrana před výparem vody. V případě tohoto základu se těžko pracuje s květy, které mají měkké stonky (např. narcisy nebo frézie). Můžeme si však pomoci tak, že špičkou nože uděláme do fólie dírku, anebo dírku vypíchneme dopředu tvrdým stonkem. Pro namočení těchto rozměrných a dlouhých tvarů (délka až 1 m) je vhodná vana.

Obr. 2.20 Decorette

Obr. 2.21 Raquette zabalená v plastové fólii

2.1.6 Girlanda

Balení girlandy se skládá ze samostatných kusů dlouhých 12 cm. Každá část je obalena sítí z plastu. Spojení mezi jednotlivými kusy můžeme snadno rozstřihnout a tak si přizpůsobit délku aktuální potřebě.

Obr. 2.22 Girlanda se skládá ze samostatných bloků, které lze jednoduše spojit háčky

2.1.7 Auto-corso

Pokud potřebujeme připevnit květinové aranžmá na auto, použijeme tzv. auto-corso. Má-li být práce rozměrnější, poslouží nám pomůcka zvaná autorondela. Oba typy mají na spodní straně přísavku, pomocí níž držák upevňujeme k podkladu. Přichycení i uvolnění je velmi jednoduché. Na spodní straně držáku se nacházejí dva knoflíky. Když současně zatáhneme za oba, vytvoří se pod přísavkou vakuum. Když pak oba knoflíky zatlačíme zpět, držák se z podkladu uvolní.

Podklad, na němž bude aranžmá uchyceno, musí být vždy čistý. Pozor u veteránů – barva na kapotě není nastříkaná, ale natřená – díky tlaku přísavky může dojít k poškození laku.

Pozor! Je třeba upozornit klienta, že s květinovou výzdobou na automobilu může jet pouze nízkou rychlostí. Předejdeme tím možnému neštěstí v tak slavnostní den!

Obr. 2.23 Na spodní straně auto-corsa je přísavka, která slouží k upevnění práce k podkladu

2.2 Bodec

Bodec je vyroben z umělé hmoty, má čtyři ostny a nelze jej zaměňovat s kovovým ježkem s olověnou základnou a měděnými hroty. Využívá se pro upevnění aranžovací hmoty do misky nebo pro upevnění silnějších svíček. Přilepíme na něj kousek fixační pásky a bodec pak přitlačíme ke spodní straně svíčky.

Obr. 2.24 Bodec připevněný ke spodní straně svíčky fixační páskou

2.3 Fixační páska

Pásku tvoří zelená lepicí hmota podobná modelíně navinutá v roli. Hmota je tuhá a na denním světle může vysychat a tak ztrácet schopnost pevně lepit. S páskou pracujeme tak, že si potřebný kus odstřihneme z role a přitlačíme na lepený povrch. Snažíme se ji udržovat čistou, nezaprášenou a nedotýkat se jí rukama.

Kromě lepení bodců k podkladu se dá páska výborně využít také na upevňování již výše zmíněných „ježků“, k přichycení lahve vína k okraji misky nebo upevnění špejle na vánoční kouli (viz 3.6).

Obr. 2.25 Fixační páska s bodcem

2.4 Deco-fix

Jsou to přísavky s průměrem asi 4,5 cm a využívají se pro připevňování květinových dekorací k různým podkladům, např. na auto.

Pracovní postup je následující:

- Co nejlépe vyčistíme podklad určený pro květinovou dekoraci. Přiložíme přísavku a páčku stlačíme směrem dolů, čímž vznikne pod přísavkou vakuum.

- Očkem na přísavce provlékneme provázek nebo vodotěsnou pásku a na druhý konec přivážeme druhou přísavku.

- Druhou přísavku umístíme na druhou stranu aranžovací hmoty a znovu stáhneme páčku dolů.

- Přísavku uvolníme vytažením páčky směrem nahoru. Při práci často potřebujeme dva opěrné body.

Obr. 2.26 Otevřený deco-fix. Zatlačením páčky směrem dolů vytvoříme vakuum.

Obr. 2.27 Připevnění kruhu pomocí provázku

Obr. 2.28 Upevnění pomocí vodotěsné pásky je velmi snadné

TIP!

Pásku ukládáme na rovný povrch a ne na slunce. Když ji uložíme zešikma, může se celá role prohnout, tím se začne uvolňovat lepidlo podél okrajů a celá vnější strana role pak silně lepí.

2.5 Vodotěsná páska

Vodotěsná páska lepí velmi silně, jakmile je jednou přilepená a přijde do styku s vodou, neodlepí se a pevně drží. Nemůžeme ji ale použít na již mokrý podklad. Nepropouští vodu, je tmavě zelená a široká 1 cm. Ve floristické praxi ji používáme k následujícím úkonům:

- upevnění aranžovací hmoty,

- svázání kytice – páska stonky také méně poškozuje a často jsou spojené silněji než při svázání provázkem,

- k upevňování listů na věnec (listy se sice většinou upevňují skobičkami nebo ovinovacím drátem, ale páska použitá k tomuto účelu výborně drží a sotva si ji všimneme),

- upevňování deco-fixu.

Obr. 2.29 Vodotěsná páska

2.6 Oboustranná lepicí páska

Oboustranná lepicí páska není úplně běžnou součástí sortimentu květinářství. Je však užitečnou pomůckou, když potřebujeme přilepit lehký materiál a nechceme, aby bylo upevnění vidět. Transparentní pásku můžeme rovněž použít na přilepení malých listů či jiného drobného materiálu na věnec nebo při přípravě květinového dortu. Nejlépe se pracuje na základu z polystyrénu. Pro připevnění těžších věcí lze využít i oboustrannou čalounickou pásku, která je však bílá nebo krémová, a tudíž pro práci s květinami méně vhodná.

Obr. 2.30 Role oboustranné lepicí pásky

2.7 Drát pro drátkování květů a listů

Floristický drát je jednou z nejpoužívanějších pomůcek při vazbě květin. Přesto by se měl používat pouze v případě, kdy je to opravdu nutné. Drát je železný, ohebný, ale ne pružný a je nalakován zeleně. Barva má dvojí účel. Zabraňuje rychlému rezivění a kryje drát v květech a listech, aby nebyl vidět. V květinových vazbách používáme dráty na zpevnění a prodloužení květů

a listů.

Délka drátů se může lišit v závislosti na výrobci. Stříbrný je dlouhý 15 cm, korsážový je dostupný v délkách 15 a 30 cm. Ostatní dráty bývají v délce 30, 40, 50 a 60 cm, nejpoužívanější je 40 cm. Stříbrný drát je jediný, který není nalakovaný.

Dráty podle tloušťky

Tloušťka v mm

Název

Použití

0,28

stříbrný drát

křehké květy jako konvalinky, kvítky hyacintu

0,4

drát na korsáže

drobné kvítky a drobné listy

0,6

tenký karafiátový drát

tenké stonky – trsové karafiáty, frézie, větší listy

0,7

karafiátový drát

stonky drobnějších růží, tulipánů, karafiátů

0,8

silný karafiátový drát

stonky růží, tulipánů, větší listy

0,9

zapichovací drát

těžší květy

1,0

tenký sekaný drát

těžké květy, lehké větve

1,2

sekaný drát

těžké materiály, plody, svíčky

1,5

silný sekaný drát

těžké materiály, plody, svíčky

2.7.1 Zpevnění květů

Drátem zpevňujeme slabé stonky a pomůže nám, když chceme změnit jejich tvar. Jak silný drát budeme potřebovat, závisí na tloušťce a pevnosti daného stonku. Drát k němu musí dokonale přilehnout. Různé květy vyžadují různou techniku zpevnění. Při drátkování většinou zapichujeme drát do spodní části květu, existují však i jiné metody:

Na obrázku A je drát zapíchnutý do spodní části květu. Nesmí propíchnout celý květ a přečnívat nad ním. Drát dvěma otočkami ovine stonek. Na konci jej upevníme ke stonku jedním krátkým závitem. Některé stonky, např. gerber, stále trochu rostou. Může se tedy stát, že se konec drátu zapíchnutý do květu uvolní, anebo že se vlivem oxidace pevně uchytí v květu a stonek, který se mírně vytahuje, se pod květem začne ohýbat.

Techniku zapichování drátu do spodní části květu používáme u těch druhů květin, kde je to možné: růže, karafiáty, květy z čeledi Asteraceae, jako jsou kopretiny, chryzantémy apod.

Gerbery mají dutý stonek, pouze část těsně pod květem (5 cm) je plná. U způsobu B vedeme drát vnitřkem stonku, teprve v jeho poslední části ven a pak drát opět zapíchneme do spodní části květu.

Obr. 2.31 Dva způsoby zpevnění gerber

Vést drát vnitřkem stonku je pracné, ale výsledek vypadá lépe. Tento způsob práce je vhodný do aranžmá, na která bude vidět zblízka a tudíž musí být zpracování dokonalé, např. u svatebních kytic nebo dekorací na stůl.

Sasanky mají podobný stonek jako gerbery. Část květu mezi zelenými korunními lístky a květem je masivní. Drát zapíchneme na úroveň korunních lístků. Narcisy mají dutý stonek, kterým můžeme drát protáhnout až k semeníku pod květem. Hyacinty nemají dutý stonek, ale jejich stonky jsou tak měkké, že jimi drát snadno protáhneme.

Často se používá technika zpevnění květu pomocí očka. Uděláme si na konci drátu očko, jehož velikost odpovídá tloušťce zpracovávaného stonku. Stonek vložíme do očka a to pak stiskneme tak, aby se nemohlo uvolnit z květu. Tento způsob práce využíváme u květin, které nemají pevnou spodní část květu (frézie, konvalinky, stračky, letní fialy).

Obr. 2.32 Drátěná smyčka na frézii

Obr. 2.33 Drátěná smyčka na konvalince

Tulipány rostou jak ve vodě, tak i v aranžovací hmotě. V průběhu růstu se jejich stonek vytahuje do délky, slábne a často se i křiví, proto jej zpevňujeme dvěma způsoby:

Způsob A: Uděláme si podle náčrtku (obr. 2.34) na konci drátu smyčku. Smyčku umístíme pod květ a stiskneme tak, aby stonek nesvírala a neomezovala v růstu. Drát otočíme jednou až dvakrát kolem stonku a pevně uchytíme jedním krátkým závitem. Kromě tohoto závitu můžeme též konec drátu ohnout směrem nahoru. Stonek se pak snadněji zapichuje do aranžovací hmoty. Zpevnění tulipánů drátem poněkud komplikují listy, proto je opatrně ohneme, abychom mohli vést drát těsně po povrchu stonku.

Obr. 2.34 Upevnění tulipánu – způsob A

Obr. 2.35 Upevnění tulipánu – způsob B

Způsob B: Připravíme si smyčku a upevníme ji na spodní straně stonku. Drát otočíme jednou nebo dvakrát kolem stonku. Tento způsob je méně pracný a rychlejší, protože drát vedeme po směru růstu listů. Pod květem drát ohneme tak, aby opět vznikla smyčka, která ponechá stonku dostatečný prostor k růstu. Přebytečný drát odstřihneme. Ohnutí drátu do smyčky je otázkou zručnosti. Chce to cvičit!

Další možností je zpevnit květ tak, že stonek zcela odstraníme (např. jednotlivé kvítky hyacintu) a květy použijeme do jemné detailní práce, např. na korsáž.

Květy frézií, narcisů, řebčíků nebo Eucharis zpevňujeme následujícím způsobem. Podle

velikosti květu si vybereme vhodný stříbrný nebo korsážový drát. Konec ohneme tak, aby vznikl malý háček, na jehož konci umístíme kousíček suché vaty, která zabrání poškození květu. Květ propíchneme drátem shora dolů a dáváme pozor, abychom nepoškodili okvětní lístky. Jak drát, tak i vata nesmí být v květu vidět.

Květy z čeledi Asteraceae, např. chryzantémy, cínie, měsíčky zpevníme drátem výše uvedeným způsobem. Jejich stonek zkrátíme na 1 cm a nepoužíváme vatu. Může se stát, že smyčka bude v květu vidět.

Obr. 2.36 Zpevnění květu frézie

Obr. 2.37 Květ s krátkým stonkem na drátku

Další metody, jak zpevnit drátem květy

na krátkých stoncích:

Jednotlivé květy hyacintu nebo Stephanotis můžeme sice zpevnit drátem výše uvedeným způsobem, existuje však i technika, která je rychlejší a snadnější. Vezmeme si stříbrný nebo korsážový drát podle velikosti zpracovávaného květu a propíchneme spodní část květu. V místě, kudy drát květem prochází, květ pevně sevřeme mezi palcem a ukazovákem a opatrně ohneme oba konce drátu po směru stonku. Delší částí ovineme stonek společně s druhou částí drátu. Tímto způsobem drátkujeme i růže se stonkem zkráceným na 1 cm, potřebujeme však drát silnější.

2.7.2 Zpevnění listů

Zpevnění listů je nutné, protože drát podepře čepel listu a současně zpevní řapík, který se pak snadno zapichuje do aranžovací hmoty. Zpevnit drátem lze většinu listů s výjimkou mladých a nevyzrálých, které může drát snadno protrhnout a ty pak rychle vadnou. Do květinových aranžmá používáme listy nepoškozené a čisté. Drátem zpevněnou čepel můžeme libovolně natvarovat. Na malé listy o velikosti 2–4 cm používáme krátké korsážové dráty, na listy o velikosti 4–6 cm pak korsážové dráty dlouhé (viz str. 29).

Obr. 2.38 Kvítek hyacintu zpevněný drátem

Obr. 2.39 Drátem prodloužená růže bez stonku

Zpevnění listu drátem:

Krok 1: List otočíme rubovou stranou nahoru, řapík směřuje k nám. List propíchneme korsážovým drátem v jeho polovině těsně pod hlavní žilkou.

Obr. 2.40 Krok 1

Krok 2: Palcem a ukazovákem sevřeme čepel listu v místě, kudy prochází drát. Palcem a ukazovákem druhé ruky ohneme drát směrem dolů. Oba konce drátu nyní vedou podél hlavního nervu a řapíku listu. Jeden konec drátu je delší nežli druhý.

Obr. 2.41 Krok 2

Krok 3. Jednou rukou držíme list pevně ve spodní části čepele. Druhou rukou delší konec drátu ovineme kolem řapíku listu a kratšího konce drátu, který zde funguje jako dlaha.

Obr. 2.42 Krok 3

Krok 4. Aby drát dobře držel, začneme jej ovinovat kolem řapíku těsně pod čepelí.

Ne všechny listy mají řapíky. Příkladem mohou být listy eukalyptu, které přisedají přímo na větev (viz obr. 2.44).

Obr. 2.43 Krok 4 Řapík listu začneme ovinovat drátkem těsně pod čepelí

Obr. 2.44 List bez řapíku

Chceme-li zpevnit drátem list bez řapíku, odstřihneme z jeho čepele malou část, a to stejně na obou stranách od hlavní žilky (vyšrafovaná část). Dáváme pozor, abychom uchovali jeho přirozený tvar. List pak zpevníme drátem výše uvedeným způsobem.

Velké dlouhé listy, například aspidistry, se zpevňují drátem zcela jiným způsobem:

Vezmeme si silný drát, např. o síle 0,9 mm, položíme jej na list podél hlavního nervu a připevníme k listu ovinutím kolem řapíku.

Vodotěsnou páskou pak přilepíme drát podél hlavního nervu k čepeli listu. Nyní si můžeme list libovolně natvarovat.

2.7.3 Prodloužení květů

Květy prodlužujeme drátem tehdy, když je potřebujeme svázat s jinými květy a listy. Spojením všech drátů dohromady vzniká úvazek, který tvoří stonek korsáže nebo ručku svatební kytice (viz kap. 11 a 12).

Ve floristické praxi existují dvě metody prodlužování stonků květů, a to buď dvojitým vinutím, anebo pomocí smyčky:

Obr. 2.45 List aspidistry zpevněný drátem

Metoda A – dvojité vinutí:

Stonek květu pevně uchopíme mezi palec a ukazovák, v posledních dvou centimetrech, přesně v místě seříznutí (viz obr. 2.47–2.51).

Drát položíme na stonek rovnoběžně, pevně sevřeme palcem a ukazovákem. Drát přečnívá 10 cm přes konec stonku.

Druhou rukou vezmeme drát, který spočívá na stonku, ohneme směrem nahoru v úhlu 90° a dvakrát jej ovineme kolem stonku těsně nad konečky našich prstů.

Celý stonek květu si otočíme o 180°, květ nyní směřuje na opačnou stranu. Drát, kterým jsme již stonek ovinovali, ovineme opět jednou nebo dvakrát kolem stonku tak, aby kousek přečníval.

Oba konce drátu nyní pevně drží, takže teď můžeme konec stonku společně s drátem ovinout gumovou páskou.

U tohoto způsobu práce je drát ovinut kolem stonku několikrát. Závity musí být pevně utažené, aby se z nich květ neuvolnil. Toto nebezpečí hrozí zejména u květin s měkkými stonky, jako např. gerbery a kaly.

TIP!

List před zpevněním drátem a lepící páskou nestříkáme leskem. Lesk totiž obsahuje látky, které rozpouštějí lepidlo a páska pak nedrží.

Metoda B – smyčka:

Drát si ohneme do tvaru smyčky tak dlouhé, aby přečnívala stonek o 10 cm a překrývala jej v posledních 2–3 cm jeho délky. Průměr smyčky musí odpovídat průměru stonku květu.

Druhou rukou uchopíme delší část drátu

a 3–4krát jej pevně ovineme kolem stonku společně s druhým koncem drátu. Nyní oba konce drátu drží pevně na stonku.

Výhoda této pracovní metody je v tom, že je mnohem rychlejší nežli předešlá. Nevýhodou je však způsob uchycení drátu na konci stonku, neboť jak stonek vysychá, tak se drát uvolňuje.

Obr. 2.46 Metoda smyčky

Obr. 2.47 Stonek uchopíme v místě řezu

Obr. 2.48 Drát položíme po délce na stonek...

Obr. 2.49 ...a dvakrát ovineme kolem něj.

Obr. 2.50 Zpevníme spodní část stonku

Obr. 2.51 Květ nastavený drátem

2.7.4 Prodloužení listů

Na prodloužení listu použijeme stejný drát, kterým jsme jej zpevnili. V části 2.7.2 si zopakujeme způsob, jak list zpevnit. Na prodloužení listu nám stačí dlouhý korsážový drát, u větších použijeme drát o síle 0,6 mm.

Chceme-li pracovat s velkými listy (např. Fatsia nebo Monstera), musíme je nejdříve zpevnit a dalším drátem prodloužit. Zde postupujeme stejně jako je uvedeno v části 2.7.3 Prodloužení květů.

V kapitole 3 se zaměříme na připevnění jak přírodních, tak i vyrobených materiálů, které můžeme použít do květinových dekorací společně s řezanými květinami a listy.

TIP!

Měkké stonky se při nastavování květu často zničí, protože jsou příliš stlačeny drátem a ulomí se. Můžeme tomu za-bránit, když přiložíme na konec stonku kousek drátu o délce 5–10 cm, který jej zpevní. Pak již stonek můžeme bez obav prodloužit výše uvedeným způsobem.

Drát, se kterým chceme pracovat, je nutné si vyzkoušet. Uchopíme květ prodloužený drátem za jeho konce a mávněme jím nahoru a dolů.

Pokud se květ prodloužený drátem začne ohýbat dolů, pak je použitý drát příliš slabý. Nastavíme tedy květ ještě jedním drátem o stejné síle. Můžeme také stávající drát odstranit a nahradit jej silnějším. Zkontrolujeme stejným způsobem. Použijeme-li na květy příliš slabé dráty, kytice si nezachová daný tvar a může se poškodit.

Koniec ukážky

Table of Contents

Úvod

Teoretická část

1 Floristické nářadí

1.1 Nůž

1.2 Nůžky na drát

1.3 Zahradnické nůžky

1.4 Odstraňovač trnů

1.5 Šídlo

1.6 Kombinačky

2 Pomůcky a jejich použití

2.1 Aranžovací hmota

2.1.1 Použití aranžovací hmoty ve váze, v květináči a v misce

2.1.2 Použití aranžovací hmoty do svatebních kytic

2.1.3 Držák na smuteční aranžmá a na stěnu

2.1.4 Kruh na stůl, půlkruh na urnu, věnec na hrob, kříž na hrob, srdce a snubní prsteny

2.1.5 Corso-mini, decorette a raquette

2.1.6 Girlanda

2.1.7 Auto-corso

2.2 Bodec

2.3 Fixační páska

2.4 Deco-fix

2.5 Vodotěsná páska

2.6 Oboustranná lepicí páska

2.7 Drát pro drátkování květů a listů

2.7.1 Zpevnění květů

2.7.2 Zpevnění listů

2.7.3 Prodloužení květů

2.7.4 Prodloužení listů

2.8 Ovinovací drát a drátěné nitě

2.9 Vázací drát

2.10 Elektrikářské svorky

2.11 Hliníkový, elektrikářský a svařovací drát

2.12 Králičí pletivo

2.13 Skobičky

2.14 Provázek

2.15 Plastový drát

2.16 Gumová páska

2.17 Plastová páska

2.18 Špejle

2.19 Lepidla

2.20 Ozdobné špendlíky

2.21 Korsážový špendlík a korsáž-klip

2.22 Magnet

2.23 Ježek

2.24 Ampule a jiné nádoby na květiny

2.25 Vata

3 Upevňování různých materiálů

4 Linie a tvar

5 Barva a symbolika

6 Čištění, řez a umístění květin do vody

7 Vázaná kytice

7.1 Kulatá kytice svázaná do snopu

7.2 Kytice do vázy

7.4 Dárkové kytice

8 Aranžmá do vázy

9 Aranžmá do misky

10 Výzdoba stolu

11 Květinové ozdoby těla

12 Svatební kytice

13 Květinové vazby ke smutečním příležitostem

14 Květinová výzdoba na zeď

15 Další květinové dekorace